51 



Skivetvermaal (!""", Armlængde 10""". 



Dcmi(> mærkelige; lille Art er enkelte Ganye bleven nedsendt Ira Grönland , uvist 

 fra hvilket IMuikl. Saaledes fandtes tiere Exemplarer af den i et Glas niiMl O. nodosa fra 

 Grønland, hvoraf Universitetets zoologiske iMusenm gjcnnem det züotomisk-])hvsiologiske Mu- 

 senm er kommet i Besiddelse. Desuden har Sluwitz bragt flere Exemplarer fra New- 

 foundland; tre af disse havde l'rof. Esmark den Godhed at overlade Universitetsmuseet. 



2. Ophiocti'ii Ltk. 



iiif à'fiç (I?; zrfiç, ad modiiin Amphicten). 

 (Upliinra Forb.? p. p.) 



Hos denne Slægt er Skiven paa begge Sider belagt med runde Skjæl, blandt 

 hvilke der er III Rad i al s kJ old e ; en temmelig skarp Kant adskiller Ryg- og Rugsiden, 

 af hvilke den sidste er nogen, men den forste dækket af en overfladisk Beklædning 

 af Hade Korn og storre og mindre runde Pletter. Ved Armenes Udspring danner den 

 skarpe Skiverand en lille Indbugtning, men denne er ikke dyb nok til at optage 

 Armene, som derfor udgaae fra Skivens Bngside alene. De 5 Bugter ere kantede med 

 en Ræ'kke Papiller, der ikke er aflirudt i Midten, og lignende men finere Papilkamme 

 findes langs med de to eller tre inderste Armrygpladers ydre Rande')- Mundskjoldene 

 have samme Størrelse, Form og Beliggenhed som hos Slægten Oplnura; de smalle Side- 

 mund skjolde ligge ligeledes her indenfor Mundskjoldene. 'Mundvigene ere kantede med 

 Papiller og Kjæberne væbnede med smalle Tænder. Det inderste Par Füd[)orer sidder 

 indenfor den inderste Armbuglade tæt op til Mundvigen, men aabner sig ikke egentlig ud i 

 denne. A r rn e n e ere af samme Form og Bygning som hos de typiske OpMura-Arle.v og beklædte 

 med Plader, af hvilke Rygpladerne ere brede og Bugpladerne uden Berøring med hinanden. 

 3 korte, glatte og spidse Ar m pigge ere befæstede til Sidepladernes ydre Raiid; der er 1 

 Fod pap i I. 



Dignoscitur genus Ophiocten disco squamis imbrlcatis, integumentum superficiale 

 granorum et macularum gerentibus, obtecto; margine acuto faciem dorsalem et ventralem 

 disci sejungenle; sinibus haud profundis, papillarum serie continua marginatis, supra 

 insertionem brachiorum; scutis oralibus maximis, scutiformibus , in spatia interbrachialia 

 prolongatis; pedibus ambulacralibus intimis rimis oris proximis; spinis bracliialibus ternis, 

 margini scutellorum lateralium insertis. 



Det vil af ovenstaaende Slægtscharakteristik og Diagnose sees, at denne Slægt staaer 

 meget nær ved Ophiura, men afviger saameget fra denne, at den vilde gjøre en skarp og 

 naturlig Begrændsning af den umulig og derfor bor udsondres derfra, skjondt det paa en 



1) Hos O. abyssicolum Vorh. (Linn. Tninsact. I.e. t. I:i. f. 9) IVemstilles disse Papilkamme sum siddeiule 

 paa samme Maade som Mus den lureyaaende Slægt. 



■"7* 



