69 



Mandvis er der et Par Mundfodder. Arminelleinnimmene ere ikke trekantede som hos 

 Opliiurerne, men indadtil begrændsede af en Hue, som dannes af de saakaidte „Armsømme", 

 der strække sig langs med begge Sider af den Deel af Armen, der er ü[)lagen i Skiven, 

 bvilken Deel lier ikke, som bos Opliiurerne, er oplioiet over Armmellemrumniene. JNogle 

 Arter have een, andre 5 ,,Madreporplader", d. v. s., hos nogle ligger der inderst i et 

 af Armmellemrummene tæt op til Armsømmen een porøs Knude, hos andre er der i hvert 

 Armmellemrum paa samme Sted en lille Vorte af samme BeskafTenlied. De 10 Genital- 

 spalter ligge yderst i Armmellemruniinene ved Armens Udspring. 



Det System af faste Dele, som i Indledningen til dette Arbeide er betegnet som Over- 

 fladesystemet eller Overfladedannelserne, er meget udviklet bos Asterophyterne. Ofte 

 er rigtignok Huden paa Bugsiden af Skiven og Armene nogen eller næsten nogen, men den er 

 ogsaa ofte beklædt paa samme Maade som Rygsiden. Skive, Ribber og Arme ere nemlig der i 

 Regelen tæt besatte med smaa Korn, som undertiden ere blandede med eller deelvis for- 

 trængte af større Pigge eller Knuder. I Armenes yderste Deel, paa de tyndere Grene, 

 stundom i hele Armens Længde, afpræges Leddelingen i det indre Skelet ogsaa i den over- 

 fladiske Beklædning, idet den Deel af Kornbeklædningen, som sidder paa de bredere Hud- 

 bælter, der svare til Mellemrummene mellem „Ambulacralbvirvlerne", ved en skarp Gra»ndse 

 er adskilt fra to ophoiede Tverrækker af Korn, der sidde paa den Deel af Huden, som be- 

 klæder selve Randene af hine skiveformige Ledstykker, der udgjt)re Armenes indre Skelet. 

 Det er især paa disse smalle Tverbælter eller Ringe, at de mange smaa Hager med enkelt 

 Krog sidde, som gjøre Asterophyternes finere Grene ganske rue. De ere især tydelige paa 

 Siderne af Armene i Nærheden af de større Hager paa Bugsiden, til hvilke de gjøre Over- 

 gangen fra den almindelige Overlladebeklædning. Derimod er det egentlige Hudskelel 

 kun lidet udviklet. Det indskrænker sig til de Rudimenter af Armplader, navnlig af Bug- 

 plader, som undertiden ere synlige, og til de ovenfor omtalte Armsonime, der ledsage Armene 

 fra Skiveranden indtil henimod Munden, hvor de gaae bueformigt over i hinanden, to og to. 

 Mundskjolde sees ikke, derimod undertiden Spor til Sidemundskjolde. Den meest udviklede 

 Deel af lludskelettet ere de dybere liggende Forbeninger, der hos Opliiurerne fik Navn af Geni- 

 talpladerne og Radialskjoldene eller Radialribberne, hvilke Stykker her ligesom hos 

 Ophiurerne ere indledede paa Enderne af hinanden, saaledes at de lodrette Flader, hvormed 

 Ribberne, som ovenfor er nævnt, ende ved Armenes Udspring, dannes halvt af Radialribberne, 

 bah t af Genitalpladerne; der er ogsaa en mindre Ri-Genitalplade ligesom hos Ophiurerne. 

 Radialribberue have paa Undersiden i deres inderste Ualvdeel en Række Hakker, der indad 

 mod Midten stedse blive tættere og svare til de Lameller, hvoraf de ere sammensatte. 

 Saaledes er Forholdet idetmindste hos A. eucnemis. Det indre Skelet er ikke væsentlig 

 forskjelligt fra Ophiurernes. 



Meduse hovederne eller Asterophyterne forekomme, som det synes, i alle Have 



