70 



uden just at være fremherskende i Tropehavene, men kun paa større Dybder (fra 100-200 

 Favne eller endnu dybere) og efter al Rimelighed kun paa Koraldyr eller lignende Gjen- 

 stande, til hvilke de ikke alene holde sig fast ved at slynge deres Armgrene om dem, 

 men ogsaa ved Hjælp af de storre og mindre Hager, hvormed den yderste Deel af Armene 

 er bevæbnet. Paa disse Koraller leve de formodentlig som et Slags Snyltedyr. Det er dog ikke 

 alene Slægten Asterophyton, men, som det synes, s\\e Euryalæ, der have denne Levemaade ; 

 det gjælder ifølge Sars om de to skandinaviske Arter og, som Universitetsmuseets Exemplarer 

 udvise, om to vestindiske ^s<ero^/i7/?o«-Arter, der sidde hver paa sin Gorgonie; en lille Aste- 

 rophi/ton-\]nge sammestedsfra sidder paa en Eunicea, og unge Exemplarer af A. eucne- 

 mis fandtes paa Nephtkya ßorida (^}; et turret Exemplar af Asteronyx Lovent omfattede en 

 Virgularia juncea med sine Arme, og Asterias oligactes Pallas eller OpMura cirrosa Say 

 blev ifølge begge Forfattere taget paa Gorgonier; Kroyer fik %\ne Asterophyton-Vngev af en 

 voxen AsteropJiyton , der havde snoet sine Arme om en Muricea Placomus, som atter sad 

 paa en meget stor Spongia.^) 



De Omdannelser, som Asterophyterne undergaae efter tilendebragt Metamorphose, 

 inden de opnaae det udvoxne Dyrs endelige Skikkelse, ere, som Prof. Kroyer paa nysan- 

 førte Sted har vist, meget betydelige. Ungerne ligne mere en Trichaster end en Astero- 

 phyton; de have nemlig 5 tynde Arme, som i Spidsen dele sig i nogle faa Grene, men 

 iøvrigt ere udelte. 



Af^teropliytoii euciieniis M. Tr. 



(Tab. 11. li;;. 17-19. | 

 Synonyma: 

 Asterias caput Medusæ Fabricius, Fauna Grnnlandica Nr. 367. 

 Asterias caput Medusæ or the magellanic starfish, Dewhnrst: the natural history 

 of the order Cetacea and the oceanic inhabitants of the arctic regions. London. 1834. (med 

 Afbildning i Træsnit). 



Dignoscitur corpore madreporiformi singulo, poris ambulacralibiis usijue ad os 

 extehsis, costis disci et zona marginali granis magnis et crassis, brachiis granulis minutis 

 obsitis, disco ceterum et brachiis subtus nudis, scutellis ventraiihus tamen distinctis. 



Beskrivelse. Radialribberne ere brede, flade og lave og ende med en brat 

 afskaaren nogen Flade ovenover Armenes Udspring; forresten ere de tæt beklædte med 

 store runde Korn, hvilken Beklædning ved en skarp, hos ældre Exemplarer undertiden 

 noget ujevn Linie er adskilt fra de tyndhudede Mellemrum mellem Ribberne, der ere næsten 



1) Naturhist. Tidskr, III. S. 541 



