81 



Som ved alle nalurlige Familier savne vi her i de forskjelligc systematiske Led 

 indenfor Familiens eget Omraade, eller indadtil, den skarpe Sondring, som i saa lioi Grad 

 viser sig udadtil , og som gjtir del saa let at drage en skarp Grændse i Forhold til andre 

 Familier. Overgangene ere her saa mangfoldige og gradvise, her lindes en saa mangesidig 

 Krydsning i Charaktererne , at det er meget vanskeligt paa een Gang at afstikke faste 

 Grændser for de større og mindre Afdelinger (tribus, subtribus, genera, subgenera) og 

 tillige tilfredstille det naturlige Systems Fordringer. Uagtet der i den seneste Tid af Dr. 

 Hanstein er leveret meget værdifulde Bidrag til en heldig Løsning af denne Opgave, saa 

 er der endnu meget tilbage at ouske , hvad ogsaa denne ligesaa grundige som beskedne 

 Forfatter selv tilstaaer. De Candolle har efter Bægerets Forhold til Frugtknuden, som vist- 

 nok her afgiver en af de væsentligste Charakterer, inddeelt Gesneraceerne i to Afdelinger: 

 Gesnerieae, hvis Bægerrør er meer eller mindre sammenvoxet med Frugtknuden, og Bes- 

 lerieae, som have et frit Bæger. Endlicher har 3 Hovedafdelinger (tribus), nemlig foruden 

 Gesnerieae: Episcieae med frit Bæger og kapselagtig Frugt, og Beslerieae med frit Bæger 

 og bæragtig Frugt. Hanstein har med Rette forkastet denne sidste Inddeling, da Over- 

 gangene fra »capsula« gjennem »capsula baccata« til »bacca« ere altfor gradvise til al 

 Frugten kan benyttes som væsentligt Skjelnemærke , og denne Inddeling desuden viser 

 sig at være konstig (uden Forbindelse med andre Charakterer). Hanstein glemmer 

 derfor i de to Hovedafdelinger overeens med De Candolle, men han har tillige viist, at den 

 meget betydelige Tilvæxt af nye Slægter, som denne Familie har faaet i den senere Tid, 

 frembyder saa betydelige Forskjelligheder, navnlig i Bægerels og Kronens Form, al det vil 

 være nødvendigt at danne flere Underafdelinger, hvorfor han foreslaaer 6 subtribus for hver 

 af de 2 ovennævnte tribus.*) Disse Underafdelinger ere vistnok alle i del Hele berettigede 

 og naturlige, og navnlig fortjener del Anerkjendelse, al H. er den forste, som har benyttet 

 den væsentlige Forbindelse, der i Gesneraceernes Gruppe er imellem de Charakterer, som 

 hentes fra de vegetative og de reproductive Organsystemer, til en skarpere systematisk 

 Sondring og udhævet den vigtige Rolle, som den perigyne Kirtelring eller de saakaldte 

 perigyne Kirtler spille i denne Henseende; ligeledes har han vistnok ogsaa i Slægternes 

 Begræudsriing truffet det Rette. Derimod synes der ikke at være den tilbørlige Eenhed i 

 Charakterernes Værdi i alle Underafdelinger. Det er i denne Henseende , jeg skal tillade 

 mig at foreslaae nogle Forandringer. 



Del er en nødvendig Fordring til enhver systematisk Inddeling, at alle de Afde- 

 linger, der ere betegnede som sideordnede, ogsaa i Virkeligheden ere del, eller med andre 

 Ord, at de Charakterer, som lægges til Grund for disse Afdehnger, maae saavidl muligt 

 have samme Værdi. Men de af Hanstein opstillede 6 sideordnede Led (subtribusl lilfreds- 



•) I. c. Abs. 1, p. 199. 



VIdensk. Selsk. Skr., 5Kække, naliirvidenäk. or niathpm. Afd. 5Bd. 11 



