148 



miiltiflora Gard.) og af de sidste Eouttea Dcne (Gesnera pardina Hook. B. i\I. t. 13 iS) og 

 Codonophora Lindl. (Gesnera prasinata Ker.). 



Blandt Beslerieae tilhore fornemmelig Nematantheae (Tapina, Nematantluis), der ud- 

 mærke sig ved en skjæv, omvendt kcgledannet Krone med et meget stort Svælg og en 

 meget lille Krave, den brasilianske Flora. Ilypocyrteae og Drymonieae tælle et ikke ringe 

 Antal Arter, men disse hore i det Hele til samme Slægter, som ere fremherskende i del 

 foregaaende Gebet. Cohunneerne mangle ganske. 



I Brasiliens indre Holland,' i det store Campos-Gebet med et tort Klima og næsten 

 blottet for Skovvæ^xt, høre Gesneraceerne til de Familier, som spille en nnderordnet llolle. 

 Kun faa Arter voxe paa solrige Steder i de egentlige Campos, som Gesnera (Corytoloma) 

 rupicola, G. (Corytoloma) Sceplrum, Eeclitsteineria allagophylla, G. (Cryptocaula) tuberosa; 

 hyppigere forekonnne de i de smaa Skovpartier, som findes deels i Dalene og deels paa Bjer- 

 gene, (1er gjennemskjære Camposterrainet, saaledes: Codonophora prasinata, Hijpocyrta liir- 

 snta, H. strigilosa, Dircaea Houttii, Gesnera latifolia, Mandirola multiflora og Ichtliyostoma sp. 

 De Heste Arter hore hjemme i de yppige, fugtige Skove, som beklæde hele den sydøstlige 

 bjergige Skraaning af Landet, fra Kysten til det indre Holland, dog fornemmelig i en Holde 

 af 2-5000', færre i den egentlige Urskov. Orgelbjerget (Serra dos Orgaos), den yderste af 

 de Bjergkjæder, som begrændse Brasiliens Holland mod Sydost, c. 15 Mile nord for Rio 

 Janeiro, som i Plantevæxtens Yppighed maaskee overgaaer alle andre Egne paa Jorden, og 

 hvis botaniske Skalle, uagtet det er bleven gjennemsøgt af alle de Naturforskere og Plante- 

 samlere, som have besøgt Brasilien, endnu langtfra ere udtomle, synes ogsaa at være det 

 Punkt i Brasilien , hvor Gesneraceerne forekomme i storsl iNIængde. Den flade moradsige 

 Slette ved Mage nord for Rio Janeiro begrændses mod Nord af stelle Bjerge. En sma 

 Bjergsti føi-er her igjennem en gigantisk Urskov af kneisende Palmer (Euterpe edulis), 

 Figentræer, som nedsende deres Luftrødder i Jorden, Laurbærtræer, hvis smaa Inide Blom- 

 ster opfylde Luften med Vellugt, Chorisia speciosa med en tykt, lige, tornet Stamme og 

 store rosenrode Blomster, gulblomstrede Gassier, rodblomstrede Melastomer og med talrige 

 Slyngplanter, blandt hvilke Solaudra granditlora og Fuchsia integrifoha, som hæver sig til 

 en Holde af 50-100 Fod. Paa 2000' begynde Bregnetræer og 80-100' høie Bambuser (B. 

 ÏEgoara Mart.) at danne en væsentlig Bestanddeel af Skoven. Disse ere fremherskende 

 indtil 5-6000' tilligemed Copaivabalsamtræet, Laurineer, Myrter, en storblomstret Pleroma, 

 Clusia frugrans med store hvide vellugtende Blomster, i Skyggen af hvilke talrige Rubiaceer, 

 Melas*omer, Begonier, Luxenburgia ciliosa, en Busk af Yiolfamilien med store citrongule 

 BljPisler i Skjærme, og en utallig Hær af halvparasitiske Planter: Tillandsier, Bregner og 

 Orchideer (især Sophronites grandiflora). I denne Region med et varmt temperert og 

 fugtigt Klima, hvor de fleste europæiske Frugter og Haveurter opnaae stor Fuldkommenhed, 

 ere ogsaa de gunstigste Betingelser tilstede for Gesneraceernes Udvikling. Her voxe Dir- 



