164 



lobet af 1 Minut. Luftens og Vandets forandrede Varmegrad, Uhrets og Voltametrels 

 Angivelser bleve noterede, og dermed var Forsøget sluttet. 



For at bestemme Spiralens Modstandsevne i Sammenligning med Modstanden i det 

 daniellshe Apparat ved bestemt Strømstyrke, blev Rheostaten udtaget af Lednin/jen. Mod- 

 standen fra d til / var da lig den fra d til /.■. Ved altsaa nu vexelvils at lede Strømmen 

 igjcnnem dc'f og db'lf, i hvilket sidste Tilfælde Ledningsmodstanden netop blev forøget med 

 Spiralens Modstand, og samtidig paa Boussolen at afla^se de tilsvarende Stronistyrker, er- 

 holdt man StorrLdserne i' og i", som ifolge (1) udfordres til Bestemmelsen af Storreisen 1. 



I Slutningen af foreliggende Afhandling har jeg nu givet Detaillen af ialt lOi Forsog, 

 der ere uiHnrle til Bestemmelse af en, for Electrodynamiken vigtig Grundstorrelse, nemlig 

 Qvantiteten af Electricitet, som udvikles i det daniellske Apparat for hvert Æqvivalent Zink, 

 som oploses. Forsogene dele sig i 3 Grupper, og det opnaaede Resultat er 



j33lO^ 

 F=<3337'^ 

 '3331«^ 

 eller som Middeltal 

 V = 3329'= 

 det vil sige, at Qvantiteten af Electricitet, som i det daniellske Apparat udvikles for hvert 

 Æqvivalent^) Zink, som oploses, er saa stor, at den ved at antage Characteren Varme vil 

 være istand til at opvarme 3329 Gram Vand 1° C. 



Der bliver nu Spørgsmaal om, i hxilket Forhold denne Kraftmængde staaer til den, 

 soin ifolge de stedfindende chemiske Processer bliver frigjort. 



Til Besvarelsen af "dette Sporgsmaal have vi to Undersogelser af den Varmemængde, 

 som udvikles, uaar 1 Æqvivalent Kobber fældes af et Æqvivalent Zink; 



ifølge Andrews-) er den 3437'^ 

 .. Favre & Silb.-''). . 2600^ 

 Pen ovenfor angivne Størrelse 3329" falder imellem disse Grændser og nærmer sig den 

 forste paa 3 Procent. Jeg har allerede i mine tidligere Arbeider over dette Thema yttret 

 mig over Unoiagtigheden af Favre og Silbermanns Tal, hvortil Aarsagen ligger i deres Calo- 

 rimeters Construction, og jeg er meget tilbøjelig til at antage, at Andrews Bestemmelse 



') Ligesom i mine tidligere Arbeider sæUes et Æqvivalent ilt lig 1 Gram. 



2) Pogg. Ann. LXXXl. 



») Compt. rend. XXV p. 696. 



