206 



staaende s tor re Arters yngre Tilstande (Smlgn. f. Ex. Ophiura Sarsii og O. albtda, visse 

 Cyamus-kviçv). Desuden synes følgende Omstændigheder bestemt at tale mod de beskrevne 

 Formers Identitet. Hos O. paucispma er den compiementære Sideplade meget mere udviklet, 

 selv i Armens yderste Deel, end hos O. impressa; hvis hin var Ungen til denne, maatte 

 man derfor antage , at disse Smaaplader vel dannedes efter de andre og til en vis Tid 

 voxede stadigt, men senere forsvandt igjen i den indre Deel af Armen, og at fra det samme 

 Tidspunkt af ingen nye dannedes i Armens ydre Deel; det blev da kun en forbigaaende 

 Dannelse , der savnedes paa meget unge og meget gamle Led , men fandtes paa de mid- 

 aldrende. Dette synes unægtelig mindre rimeligt, og dertil kommer, at Armpiggene ere 

 meget mere udviklede paa de yderste Led af O. impressa end paa de inderste Led af O. 

 paucispina, som dog, under Forudsætning af, at disse 2 Former kun udgjorde to Udviklings- 

 stadier af een Art, maatte antages for meget ældre end hine. Endelig kunde man henpege paa 

 den folgende Art, der vel allerede paa Grund af sin geograQske Forekomst maa antages for en fra 

 O. impressa distinkt Art og dog kommer denne meget nærmere end O. paucispina. Af disse 

 Grunde har jeg troet at burde holde disse 2 Former adskilte, uagtet jeg maa indrømme, at 

 saalænge man ikke kjender Ungerne af O. impressa, er Sagen endnu tvivlsom. Forskjellen 

 mellem unge og udvoxne Ophiurider af samme Art er ofte saa stor og Overgangen saa 

 pludselig, at det er voveligt a priori at nægte dens Mulighed for dette Tilfælde. 



Ophiolepis paciQca Ord. Ltk. 



(Tal). II, fil!. 1.) 



Beskrivelse. Skiven er flad, femkantet og ujevn af de mange smaa bugede Skjæl, 

 hvormed den er beklædt; disse ere ordnede regelmæssigt (rosetformigt) omkring Skivens 

 Midtpunkt, samt omgivne af og adskilte ved ganske smaa Skjæl, som ere indskudte mellem 

 de større. Til hvert Mellemrum mellem 2 Arme udgaaer der fra Skivens Midte 3 Skjæl- 

 rækker, nemlig en noget bredere med en lidt smallere paa hver Side; den øvrige Deel af 

 Skiven, d. v. s. de b trekantede Partier, der vende ud imod Armene, optages deels af de 

 trekantede, stærkt divergerende Iladialskjolde, som kun udmærke sig blandt de øvrige 

 Skjæl ved at være noget fladere og storre, dcels af en kort Skjælrække , som adskiller Ra- 

 dialskjoldene, og af et lille Skjælparti udenfor disse ved Grunden af Armene. Skivens Under- 

 side mellem Armene er tæt beklædt med større og mindre Skjæl. Langs med Genitalspal- 

 terne sees et langt smalt Genitalskjæl. Mundskjoldene have samme Form som hos de 

 foregaaende; deres Længde er storre end deres Brede, og de kunne betragtes som sam- 

 mensatte af et inderste Stykke med en indadvendt spids Vinkel og 2 spidse Sidevinkler og 

 et smallere afrundet yderste Stykke. Indenfor dem ligge 2 trekantede Sid em undskjolde, 

 som med deres smalle Ender bole sig mod hinanden, uden dog at berore hinanden fuld- 

 stændig, og med de brede Ender stode op til den yderste Mundpapil samt til de 2 inderste 



