219 



berøre hvrrkeii hinanden til den ene eller til deu anden Side. Luder hver Tandrække 

 sidde 2 !\I un d papiller og længst ude i Mundvigen endnn en spidsere paa liver Side; 

 den tredie sidder deriiuud liniere ù\t[)v i Mundvigen ; forholdet er altsaa som hos vore tre 

 nordiske langarmede Arter, med hvilke denne derfor vil viere at stille i Gruppe. Armene 

 ere imidlertid temmelig korte; Rygpladerne ere ovale, skjondt ikke meget mere brede end 

 lange, og indadtil begrændsede af en stærkere Bue end udadtil, lîugpladerne ere smalle 

 og skjoldformige med afslumpede Iljorner. 1 Fod pap il. Der er 4 eller h korte, 

 omtrent lige lange, Armpigge, som ere omtrent saa lange som Armen er bred, men for- 

 boldsviis tykke, butte og meget rue; navnlig ere deres yderste Takker meget store og rettede 

 lige ud til Siden, kvilket netop giver dem deres butte Form. I Armens yderste tyndere Deel 

 er der kun 'i tynde Pigge og ingen Fodpapiller; heller ikke her adskilles hverken Ryg- eller 

 Bugpladerne indbyrdes af Sidepladerne. Farven er hos de storre Exemplarer hvid , med 

 enkelte sorte Baand i den yderste Deel af Armen. 



Der foreligger endnu kun 3 Exemplarer*) fra St. Thomas (ved Riise); det største 

 har et Skivetvermaal af 3,^""" og Arme af 16"'"' Længde, men er formodentlig kun en Unge. 

 Imidlertid kan det hverken være Ungen af den foregaaende eller af nogen af de i det 

 Folgende beskrevne Arter. Hvorvidt det derimod kunde være Ungen af OpMolepis gracil- 

 lima Stimpson-), kan jeg ikke afgjore, da .Mundpapillernes og Fodpapillernes Forhold ikke 

 er angivet for denne Art; men det er mindre rimeligt, at en Art, som, naar den har 

 opnaaet et Skivetvermaal af e. \" , har Arme, hvis Længde er 24 Gange saa stor, skulde 

 i en Alder, hvor dens Skivetvermaal dug er næsten ^ af den Udvoxnes, have saa korte 

 Arme, at de forhold sviis kun vilde vu're \ af deres senere Længde. 



') Da (leniie Art ovenfor or nævnt som en af dem, hvoraf knn et enkelt Exemplar forelaae til Under- 

 SBgelse, maa jeg bemærke, at de 2 andre ere indkomne under Afhandlingens Trykning. 



'-') Af denne i Proceedings of the Boston Society of natural history vol. IV beskrevne Art fra Charles- 

 ton vil det være rigtigst her at meddele . ti m p son s Beskrivelse. 



Ophiolepis graciUima St. Armene ere meget lange og tynde og Skiven meget blod og boie- 

 lig, ved Armenes Udspring lidt frcnistaaende og forsynet med Indsnit, bedækket foroven og paa 

 Siderne af fine Skjæl, med Undtagelse af indenfor Armenes Grund, hvor der er 2 l'remlrædende, 

 smalle, langstrakte, nogenlunde aflange Skjæl (Radialskjoldene), som erc afstumpede i deres ydre 

 Ende og berøre hinanden i storste Delen af deres Længde, men dog afsmalne indadtil og derl'or 

 divergere i den samme Retning. De naae omtrent halvvejs fra Skivens Omkreds til dens Midt- 

 punkt, og rundt omkring dem cre de tæt sammenpakkede Skjæl storre end ellers. Mundvigene ere 

 korte og brede. Mu-ndskjoidene ere uregelmæssigt ægdannede. Armene ere 24 Gange saa lange 

 som Skivens Tvermaal og blive kun tyndere i Spidsen; oventil ved Grunden ere de lidt kjol- 

 dannede. Rygpladerne ere næsten rudeformige. Ved Armenes Grund er der O Armpigge, i den 

 yderste Deel af Armen færre; de midterste ere de storste og saa lange som f af Armens Brede. 

 Armleddeiies Antal kan være indtil 330. — Størrelse: Skivens Tvermaal 0,23", Armenes Længde 

 5,5". Et andet Exemplar havde et Tvermaal af en Fod, men Skiven kun af |". — Farven; 

 Skiven er morkegraa foroven med en mork »fawn-coloured" Plet paa Midten og sorte Radial- 



2S* 



