227 



ß. Opliinctis Lik. 



Under dette Slægtsnavn hur jeg troet at kunne omfatte en (inipiJC at torlioldsviis 

 smaa Slangestjerner, hvis Skive er hekla'dt med smaa Skjæl, som udfylde Mellemrummene 

 mellem 10 temmelig store Uadialskjokle. Udenpaa dette Skjældække sidder der, isa'r htui- 

 imod Skivens Iland, en Deel (hos nogle færre, hos andre flere) korte l'igge. Indenfor de 

 korte IMnndskjolde ligge to buede Sidemundskjolde, som med deres ydre Knde kile sig 

 noget ind imellem første og anden Annbugpiade, saa at de danne en mere eller mindre 

 fuldstændig Ring omkring Munden. Der er kun 1 eller 2 (sjelden ved en eller anden af 

 Mundvigene 3) Mnndpaiiiiler paa hver Side af Mundvigene, men aldrig nogen under 

 de middelbrede, firkantede Tænder. Armene ere i Sammenligning med Amphiurernes 

 temmelig korte og tykke, skjondt i forskjelllg Grad (mindre f. Ex. hos O.Ballii), hos 

 nogle .3, men hos adskillige Arter 6 i Tallet, tyndere i Spidsen og lidt indknebne ved Grunden, 

 og beklædte med ovale, temmelig brede Rygplader, ottekantede Bugplader og kjoledc Side- 

 plader med 3-7 korte, butte, i Regelen fladtrykte (i Retningen parallelt med Armens Axe), 

 rue l'igge, der i Spidsen af Armene mere elier mindre tydeligt antage Form af Hager 

 med flere Spidser. Alle hidtil bekjendte Arter have 1 Fod pap il. 



Dignoscitur genus Ophiactis disro baud inciso nec iobato, squamis minutis et sentis 

 radialibus distinctis vel maxiniis obtccto, spinulis plus minusve numerosis in dorso et ad 

 marginen! disci sparsis , brachiis 5-(J vuigo hrevibus et crassis , scutellis lateralibus cari- 

 natis, spinas breves obtusas complanatas scabras gerentibus, scutis oralibus in spatia iuter- 

 braehialia baud prolongatis, adoralibus invicem se tangentibus, circuli forma os cingentibus, 

 papillis oralibus singulis vel binis, infradenlah nulla, anibulacrali singula. 



I Regelen erkjendes denne Slægt allerede med Lethed ved sin Habitus. Prof. Sars 

 har imidlertid ') udtalt sig for at forene den med Amphiura. Saaledes som Spnrgsmaalet 

 stillede sig, da jeg for nogle Aar siden foreslog en Adskillelse af oOphiolepisi'-\r\,<i\-i\('. i 

 flere Slægter, var det ikke vanskeligt at holde Ophiactis- og Amphiura - AxlQvuid ude 



skjoldene erc lige lange og lu'eilc og sk.jii'vt i-mlcformige; Sitlcmunilskjoldciie eie laiige og siiuillo 

 og Ijcrure hinanden indcnl'or Mnndskjnldcncs Spids, men stiitle sig med den modsatte Ende til den 

 Inderste lille Armbiigplade. L)e i Mnndpapiller, af hvilke den yderste er meget lived, danne en 

 fuldstændig Papilhesætning langsmed Mundvigenes Rand. Armb ugpladerne ere mere lange end 

 brede og femkantede med en indadvendt Spids; kun paa de inderste Led naae de sammen, ellers 

 ^adskilles de af Sidepladerne; paa samme Maade forholder det sig med Rygpladerne, der ere lige 

 lange og brede, udadtil begrændsede af en Bue, indadtil af to convergercnde Skraalinicr. Der er 3 

 — inderst i — korte kegledannede Armpigge og 1 Fodpapil (knn paa de allcriudcr.ste 1 Skiven 

 optagne Led 2). Skivetvermaal 1™"', Armene lO-l.?""". Farven lys rudlig. 

 ') Nyt Magasin for Naturvidenskaberne X Bd. p. 37. 



29' 



