237 



Meget nær ved Ophiarthrum staaer igjen Ophiomastix M. Tr. Af (ienne Slægt har 

 jeg kunnet undersøge 1 Exemplar af O. venosa Peters fra Alozanibik. l*aa llygsiden af 

 Skiven ere Skjællene ikke meget tydelige, og Uadialskjoldene ere ikke synlige, hvad de dog 

 efter Peters's Beskrivelse skulle kunne være. Derimod ere Skjællene meget tydelige paa 

 lîugsiden. Paa den i Skiven optagne Deel af Armen er der 2 normale Fodpapiller. Arm- 

 piggene, hvis Antal er 3, sjelden 2 eller i, ere storre end hos Ophiarthrum og spalcifur- 

 migt udvidede i Enden; paa hvert tredie eller fjerde Led er den øverste meget stor og 

 kiilii'dannet, omtrent af Form som en Kryddernellike; under Lupen vise de sig rue. Enkelte 

 storre Pigge staae paa Rygsiden tæt ved Skiveranden, men de skulle, ifulge Peters, ogsaa 

 kunne mangle. Hos O. annulosa J\LTr.') (fra Java) synes Skjællene at være temmelig tyde- 

 lige og at bære en Mængde Smaapigge. Imidlertid er disses Nærværelse jo ikke eonstant 

 hos O. venosa, og man kan altsaa ikke ved dem afgrændse Ophiomastix fra Ophiarthrum. 

 Hvorvidt dette vilde kunne lade sig gjore ved at benytte de øverste Armpigges Form og 

 L'dvikling, synes tvivlsomt, da lignende Forskjelligheder ikke ere ualmindelige indenfor 

 Slægten Ophiocoma, og denne Analogi er saameget mere berettiget, som Udviklingen af en 

 Kornbeklædning paa en Ophiomastix vilde forvandle den aldeles til en Ophiocoma. 



Foruden det tykke Hud dække paa Skiven, Armene og Piggene, der medforer 

 en meer eller mindre fuldstændig Forsvinden af Skivens Skjæl og Tilsløring af Uadialskjol- 

 dene , besidde alle de her omtalte Former et fælles positivt Kjendemærke af systematisk 

 Værdi, nemlig den Gruppe af Tandpapiller, som de have tilfælleds med Ophiocoma. 

 Man kunde derfor komme til det Resultat, at alle nogne Slangestjerner med Tandpapiller 

 burde forenes til een Slægt, fra hvilken Ophiomijxa vilde blive udelukket ved sine sta'rkt 

 takkede Mundpapiller, Tænder og Pigge samt ved Mangelen af Fodpapiller og Armryg- 

 plader, Ophioscolex og Ophioijeltis i alt Fald ved Mangelen af Tandpapiller. Imidlertid kan 

 del ikke nægtes, at del synes inconseqvent at forene Ophiopsila, Ophiarthrum og Ophio- 

 mastix, naar man adskiller Amphiura, Ophiactis og Ophiopholis, og jeg Iroer derfor, al 

 man indtil Videre bør begrændse Slægten Ophiopsila til de Arier, af hvis 5-12 korte 

 Armpigge den underste er den korteste, og hvis inderste Fodpapil er forlænget som en 

 Pig og krydser den tilsvarende fra den modsatte Side. 



Dignoscitur genus Ophiopsila Forbes (vel Ophianoplus Sars) disco squanuilis rudi- 

 mentariis lenuissimis instructo, brachiis scutellalis, squamis, scutellis spinisque brachialibus 

 tamen cute molli obtectis, ita ut squamulæ disci el scuta radialia modo exsiccatione appa- 

 reanl, rimis genitalibus decem, sentis oralibus rolundalis, scutellis adoralibus papillis 

 oralibus armatis, cohorte papillarum denlalium infra dentes, spinis brachialibus 5-12nis, 



') System der Asteriden p. 107, talj, VII. lig. 3. 



