259 



og i den yderste Deel af Armene er kun een paa hver Side. — Om denne mærkelige lille 

 Form repræsenterer en Ijerde Art, maa fur Tiden henstaae uafgjort. 



Asteropliytoii Cæcilin Mk. 



(Tail. V, fjy. (i.) 



Af denne Art findes i Universitetsmuseet eet Exemplar, lijemlirayt fi'a Vc^sliiidien af 

 Comman(k'urca[(ilain Snen son; det sidder sainnienrnllet paa en ü org o nia. I*aa den 

 ovenfor omtalte nye Gorgoniacee i Christian Vlll's Cabinet sad 4 Exemplarer, af hvilke jeg 

 har kunnet underkaste det ene en noiere Undersogelse.') 



beskrivelse. Skivens Ribber ere afrundede paa Siderne; undertiden have 

 de Udvæxter til Siden eller ere sammenvoxne med hinanden paa Midten, hvilket dog for- 

 modenlig kiui er individuelle Uregelmæssigheder. Uibberne bære hverken Knuder eller 

 Pigge, men ere beklædte paa lignende .Maade som Armene, nemlig med afvexlende bredere 

 (og mørkere) Bælter af mindre Korn og smallere (lysere) Tverringe af grovere Korn. 1 

 Nærheden af Skivens Midtpunkt blive Ringene uregelmæssige og afbrudte. Meget skarp er 

 Grændsen mellem »Ringene« og »Bælterne« kun i Ribbernes ydre Deel, hvor »Ringene« 

 dannes af en Række store Korn, begrændset paa hver Side af en Række mindre, 

 som dog ere større og tydeligere end de til de noget fordybede »Bælter« horende 

 Korn; »Ringene« fortsætte sig ofte over fra den ene af de 2 Ribber, der høre sammen, 

 til den anden. Den øvrige Deel af Skivehuden, saavel [laa Ryggen mellem Ribberne som 

 paa Bugsiden mellem Armene, er fint kornet (og mørk af Farve), hvilken Beklædning dog 

 er blandet med enkelte smaa (lyse) Striber og Pletter, hvor Kornene ere lidt større. 

 Armsømmene ere smalle, men tydelige, Genitalspalterne store, Mundpiggene korte og tæt- 

 slillede. Inderst i hver Armviukel ligger en lille Madreporvorte. Armenes Bugside er 

 ogsaa beklædt med fine Korn. Fodporerne og de dem ledsagende 2-4 smaa Pigge fort- 

 sætte sig indenfor Armenes forste Deling og næsten lige til Munden. Armenes Ryg og 

 Sider ere, ligesom Skivens Ribber, ligefra deres Grund til Spidsen af de fineste Greue 

 beklædte med afvexlende bredere finlkorneJe (mørkere) Bælter og smallere (lysere) Ringe 

 med 2 Rækker grovere Korn; mellem disse 2 Beklædningssystemer er der en fuldkommen 

 skarp Grændse. De storre Korn bære hver en lille Hage, ikke alene i den yderste Deel 

 af Armene, som er ganske ru deraf, men ogsaa i Nærheden af Skiven, h\or de dog synes 

 efterhaanden for en Deel at falde eller slides af. 1 Armenes indre Deel ere, ligesom paa den 

 tilstødende Deel af Skivens Ribber, de Korn, der støde nærmest op til de grovkornede 



') Paa eii iiiulcr Tijkiiinsdi al' ilcUc Ark lil L'iiiversiUMsmusi'ct lia lir. Ri isn imlsciult Jlebrijce (Ver- 

 rucella) liiiiles 2 linü\i(li.'r al" Ast''rop/iijtun Cæcilla og 1 Asferonchema, 



