260 



Ringe, større end »Bælternes" andre Korn og danne en mere eller mindre tydelig Indfat- 

 ning om hine Ringe. — Det Suensonske Exemplar har et Skivetvermaal af c. 30""° 

 (mellem Enden af en af Ribberne til Midten af den modstaaende Indbiigtning) og den i 

 Beskrivelsen antydede Farvefordeling, der minder om Ormpadderne (Cæcilierne), og hvoraf 

 Motivet til Artsnavnet er taget. 



Astei'ophytou Krebsii Ord. Ltk. 



Beskrivelse. Skivens Ribber vise Spor til lignende smalle ophoiede Tverringe 

 som hos A. Cæcilia, men Kornbeklædningen paa disse »Ringe« er ikke synderlig forskjellig 

 fra den paa de med dem afvexlende »Bælter«. Det samme gjælder om Armenes Ryg og 

 Sider; kun paa de yderste og tyndeste Grene træder Forskjellen som sædvanligt tydeligere 

 frem. Paa Bugsiden af Armene og Skiven og paa Rygsiden af xVrmeue mellem Ribberne 

 er Huden fint kornet. Paa den i Skiven optagne Deel af Armene er der vel Fodporer, 

 men ingen Pigge; disse begynde som 1 eller 2 ved Armenes auden Deling i selve 

 Skivens Omkreds; ellers er der 2 eller 3 i hver Tverrække, og dea af dem, som sidder 

 nærmest ved Armens Midllinie er den storste , den yderste den mindste. Inderst i hvert 

 Armmellemrum er der en lille Madreporvorte. Del beskrevne E.vemplar er taget ved 

 St. Jan paa 50 Favnes Dybde og hjembragt af Dr. Ørsted; det sidder ogsaa paa en 

 Gorgoniacee. 



