276 



hos en og samme Arts forskjellige Former, er det Modsatte Tilfældet med Kindbakkerne, 

 hvorfor det maa bemærkes, at, hvor en anden Form ikke udtrykkeligt nævnes eller menes ifølge 

 Sammenhængen, gjælde mine Angivelser kun Arbeiderne, navnlig af Formica rufa, som især 

 har været Gjenstand for mine Undersøgelser. 



Kindbakkerne ere anseelige, ved Roden trekantede, men forefter udfladede og i Spid- 

 sen udvidede Redskaber, der ende med en bred, noget skraa Skjærerand, som er deelt i sex 

 111 otte Tænder. De ere noget buede paalangs og krydse hinanden i Spidsen, naar de 

 lukkes; deres Underkanter, der have en vis Tykkelse, og ere lige afskaarne, ligge i samme 

 Plan, hvorimod Overkanterne tilsammen danne en dyb Dugt, i hvis Midte Skjærerandenes 

 øverste Hjørner danne en stærk, fremspringende Tak. De ere kraftige og haarde, men lige- 

 saalidt som Kindbakker i Almindelighed massive, idet deres største Deel, navnlig ved Roden, 

 optages af det for Munddelene fælles klare cellulose Indhold. Paa deres ydre Side ere de 

 desuden temmelig stærkt riflede, med korte Børster i Fordybningerne, medens lange Bør- 

 ster ere indplantede i en Række paa Ydersiden langs Skjæreranden o^ paa Indersiden langs 

 Underkanten. Foruden disse Bø'rster findes en Samling af korte, klare Hudvorter paa Ro- 

 dens Overside lidt over den Indskjæring, hvori Kindbakkekjertlerne udmunde. 



Som hos Arbeiderne ere Kindbakkerne ogsaa hos Dronningerne, om end i Reglen 

 noget mindre. Hos Hannerne derimod ere de som oftest betydeligt afvigende, baade min- 

 dre og smallere, og uden den brede Skjærerand (T. 2. F. 15: Formica rufa). Dog er For- 

 skjellen mellem Hannens og Hunnens Kindbakker undertiden langt ringere, saaledes hos 

 Formica sangvinea, hvor de ligne hinanden betydeligt hos de to Kjøn, skjondt denne Art 

 staaer meget nær ved Formica rufa. Paa den anden Side kunne Hannens Kindbakker un- 

 dertiden synke ned til en næsten forsvindende Størrelse, der blandt andet har bragt Curtis 

 (Brit. Ent. VI. p. 265) til at oversee dem hos Mynnecina. 



Kindbakkernes Bygning er endvidere stærkt varieret i de forskjellige Slægtsgrup- 

 per; men jeg skal paa dette Sted kun henvise til mine Afbildninger af disse Organer ho» 

 Form. rufa (T. 2. F. 5), Myrm. ruginodis (T. 2. F. 10), Portera contracta (T. 2. F. 12) og 

 Myrm. sublœvis (T. 2. F. 14), alle af Arbeidere. Hvor stor Forskjellen allerede her er, 

 sees strax, men langt større bliver den, naar man lager udenlandske, navnlig tropiske For- 

 mer med i Betragtning, og f. Ex. sammenligner Myrm. sublœvis med de forskjellige Arter 

 af Slægten Odontomachus. 



Kjæberne (T. 2. F. 6 og 7) slutte sig, ligesom i hele denne Orden, nøie til tredie 

 Par, og lægge sig med deres Flige henover Tungeklappen og Tungen, saaledes at de for 

 en Deel krydse hinanden. 



Hængslet er ved Roden stærkt udvidet, men indsnævres snart og bliver mere vallse- 

 formigt, dog kun for snart efter atter at udflades og udvides endnu mere; Roden er stær- 

 kere cliitiniseret, hvorimod den øverste Deel, hvor Befæstningen til Stammen finder Sted, i 



