279 



tinrøret, der danner det sidste Led, er lieelt, l'orlil noget tilspidset, uden nogen lliidfladc, 

 som kunde være Sæde for Følebørster eller Smagsvorter. Manglen af Talparium erstattes 

 muligen ved IMundkiapiiens og Tungens Folebørster (?) og Iludvorlerne paa Kjæbens Yder- 

 tlig og Tungens Kod. 



Kjæbernes Bygning bos Myrerne minder stærkt om samme lios Hvepserne (Vespa, Ody- 

 nerus), hvor dog Yderfligens enkelte [)ele ere langt mere adskilte, og navnlig Fligens yder- 

 ste Hjørne tydeligt er afsondret, en Afsondring, som den ovenfor omtalte Tverfure eller 

 Fordybning i den yderste Plades Cbitinlag kun svagt antyder hos Myrerne. 



Kjæberne ere eens byggede saavel hos de forskjellige Arter som hos de forskjellige 

 Former af samme Art, idetmindste hos dem, jeg har havt Ledighed til at undersøge, 

 saavel af Gruppen Formica som Myrmica (jfr. T. 2. F. 6, 7 : F. ruf a med F. 9 : Myrm. ru- 

 ginodis). I det Hele spille Kjæberne langtfra samme Rolle for disse Dyrs Systematik som 

 for de fleste Eleutheraters, og heller ikke kan man fra Palpernes relative Længde (to saa 

 nærstaaende Arter som Form. pressilabi-is og exsecta variere jo betydeligt i denne Hen- 

 seende) eller Leddenes Antal hente afgjørende systematiske Characterer. 



Betydeligst afvigende fra Form. ruf a med Hensyn til Kjæberne har jeg fundet Panera 

 contracta; men idet jeg helst vil henvise til min Afbildning (T. 2. F. 11), skal jeg blot gjøre 

 opmærksom paa det store Hængsel, den indre Fligs fremspringende og store Tænder, den 

 ydre Fligs afvigende Udseende paa Grund af den mellemste Plades fremspringende Tak, og 

 endelig paa den tilsyneladende manglende Palpe, hvis eneste tilbageblevne, rudimentære Led 

 endogsaa er skjult af en fremspringende Flig paa Stammen. 



Underlæben (T. 2. F. 16 — 18) er foroven og paa Siderne omsluttet af Kjæberne, men 

 rager dog med Tungen en Deel frem foran disse. Den falder i tre Hovedafdelinger, nem- 

 lig Hagepartiet, Tungen med sine Bitunger og Palperne. 



Fra Hagepartiet lader sig forst adskille en lille Deel, Hagestøtten (F. 16 og 18 d) 

 (Kinnstütze Burmei ster), der er en stærkt buet Chitinplade, bagtil afrundet, men fortil stærkt 

 indbugtet; kun med sine Forhjørner nærmer den sig dette Parties Hoveddeel, med hvilken 

 den forresten er forbunden ved en stærk, pergamentagtig Hinde. Selve Hoveddelen (F. 16 

 og 18 e) er ligeledes en buet, baade bagtil og fortil lige afskaaren Chitinplade, hvis Midte 

 dannes af den egentlige Hage, medens der paa Siderne iagttages kjendelige Spor af frem- 

 mede Partiers Sammenvoxen; og da Palperne tydeligt sees at slutte sig til disse sammen- 

 voxne Dele, antager jeg dem med Sikkerhed for at være tredie Pars Munddeles Stammer. 

 Bagtil ere disse rudimentære Stammer udvidede til begge Sider, og derved kommer deres 

 ydre Baghjorne til at staae i umiddelbar Forbindelse med den boiede Chitinplade (F. 18 h), 

 som støtter Tungeklappen, og som jeg paa Grund af dens Leie antager for det tilsvarende 

 Hængsel. Navnlig dén midterste Deel af dette Hovedparti er af en ikke ringe Tykkelse, 

 meget stærkt chitiniseret, og bærer nogle faa, større Borster. 



