283 



men, og da er vanskelig at skjelne fra ilypopliarynx. Dens Hud er klar, uden nogen 

 tydelig Struetur, og heller ikke iagttager man Spor til Musculatur, der kunde tjene til Aab- 

 ning og Lukning af denne Sæk eller til Modtagelse og Udstødelse af Indholdet. Nogen 

 særegen IMusculatur er vist heller ikke her nodvendig, da Bevægelser af den øvrige üeel af 

 Ilypopliarynx ogsaa maae indvirke paa Mundsækken; saaledes vilAabning og Lukning ktinne 

 bevirkes alene derved, at den nedadstigende Heel af Hypopharynx hæves og sænkes. Des- 

 uden er hele Mundsækkens Væg omgiven af en Flig af det Cellelag, der videre fortsættes 

 ind i de ovrige Dele, som begrændse Mundhulen (Overlæben, Mundklappen, Kjæherne o. s. v.). 

 Dette Cellelag*) danner her en klar, farvelos Hinde, og bestaaer af store, uregelmæssige, 

 tydeligt begrændsede Celler, der have liere eller færre Kjerner med faa Kjernelegemer; men 

 idet Cellerne paa den Side, der vender bort fra Mundsækkens Væg, ere meer eller mindre 

 convexe, faaer derved ogsaa den hele Hinde paa samme Side et meer eller mindre morbær- 

 dannet Udseende. Det er ikke rimeligt, at denne Celleliinde skulde uskille nogen særegen 

 Afsondring til Mundsækken, deels fordi dennes Væg er for tyk og stiv, deels fordi Hinden, som 

 allerede bemærket, kun er en Deel af et større Cellelag, der i sin ovrige Udstrækning 

 i Munddelene ikke vel kan antages at have en saadan Bestemmelse til Afsondring. 



Den følgende horizontale Deel af Hypopharynx er ved Roden af chagrinaglig Struc- 

 lur, som dog snart gaaer over til et Maskenæt af Chitinlisler, der i Maskernes Skjærings- 

 punkter udsender spidse, borstedannede Torne. Denne Structur fortsætter sig paa Midten 

 lii Tungeklappens Spidse, men afløses derimod paa Siderne af smaa Skjæl, som paa For- 

 hjørnernes Underside blive til en Tagsteenslægning af lange, smalle, i Randen tandede Chi- 

 tinplader (i Lighed med Tungens Beklædning hos Hvepserne). 



Den her givne Fremstilling af Mundhulen hos Form. rufa 5 gjælder i det Væsent- 

 lige for alle de af mig undersøgte Myreformer, ikke blot Arbeidere, men ogsaa Dronninger 

 og Hanner. 



Min Opfattelse og Beskrivelse af Mundhulen hos Myrerne svarer forresten fuldkom- 

 ment til den, som Brants (v. d. Hoeven en de Vriese: Tijdschr. v. nat. Geschied, en 

 Fhys. 8 D. p. 71 If. PI. 1) giver af Hvepsernes Mundhule (Vespa crabro), og blandt hans 

 Figurer henviser jeg navnlig til F. H, som giver et Længdesnit af Hvepsens Hoved, 

 hvorved Mundklappen, Mundsækken o. s. v. tydeligt sees i deres naturlige Leie. Mund- 

 sækken, som Brants, som første Opdager, beskriver under Navn af «lijniholte«, 

 er altsaa fælles for Hvepser og Myrer; men at den ogsaa hos disse, saaledes som Branls 



Det ligger ganske lost uilen nngen Forbindelse med Mundsækkens Væg, og naar denne falder sam- 

 men faaer det ofte Udseende af en særegen Kjertel med stor indre Beholder, omtrent som Stinke- 

 kjertleme bos Forficula og de tilsvarende Kjertier paa Oversiden af Bagkroppen hos Cimex, navnlig 



hos Larvcformerne. 



36* 



