300 



betegne Sammenfuiningen al' de lo oprindi'lige Lislcr. I Forbindelse med denne Skede 

 staaer en smal, i Midten spidsvinklet boiet Chitinliste (e), hvis to Ender slntte sig til Skedens 

 Forhjerner. Denne Liste minder om, og har rimeiigviis samme Betydning for Skeden, som 

 Hagestotlen for Hagen. Det tredie og yderste Par Blade, Sideklapperne (I), bestaae hver af 

 to Stykker, hvoraf det indre, kortere og smallere Stykke staaer i Forbindelse med Naalenes 

 luplade (b), og bestaaer af en smallere, men stærkere chitiniseret Rygliste og en bredere, 

 pergamentagtig Sidepladc. Det ydre Stykke udvider sig bladformigt, men luber spidst til 

 mod Fnden ; det er ogsaa paa sin Ilygside stærkere ehitiniseret, og bærer her nogle læn- 

 gere Borster. I den bindede Spidse findes ogsaa et Par storre Borster, der sandsynligviis 

 ere Føleborsier. 



4. ForpLi 11 tilings reds kåbe nie. 



Piezaternes Hanner udmærke sig i Almindelighed ved meget smaa Kjonskjertler; 

 bos Myrerne derimod ere disse af meget betydelig Størrelse, ligesom ogsaa de ydre lijonsdele 

 ere store og nieer eller mindre stærkt fremtrædende. 



Sæd kj er ti erne (T. 2. F. 1 al bestaae af to Duske af tykke, langstrakte Bælge, 

 (omtrent en Snees i hver), som tilsammen ere indesluttede i en fælles, tynd Hinde (scrotum 

 Léon Du four), og ligge i Bughulens Midte ovenover Tarmroret. Badgene udmunde en- 

 keltviis i Spidsen af de to Sædlcdere, der tilsammentagne som en Ring omgive Tarm- 

 ruret, saa at deres nederste Deel kommer til at ligge under dette. De ere korte, tykke, af 

 en særdeles fast Bygning, og Tykkelsen af deres Væg er omtrent lig Tvermaalet af deres 

 Lysning; sandsynligviis afsondre de, hvorpaa ogsaa deres tydelige Cellebygning tyder, 

 en eller anden Vædske, medens den modne Sæd gaaer igjennem dem. Den nederste tre- 

 die Deel af Sædledernc (b'), der er stærkt afsnoret og lige udstrakt, svarer til den ellers 

 saa ofte forekommende Udvidelse (renflement épididymitjue Léon Dufour; Samenblase, 

 Vesieula scminalis v. Siebold og Burmeister). De indmunde derna-st paa den indven- 

 dige Side af de to ovale Sædblærer (Schiodte, vésicules séminales Léon Dufour), 

 der have en lignende, men endnu fastere Bygning, med tydelig og tæt, om end kun svag 

 Musculatur (Form. exsecta). Ligesom Sædlederne udmærke Sædblærerne sig ved deres korte, 

 tykke Form, hvorved de snarere faae Udseende af Udvidelser paa hine end af selvstændige 

 Organer (Glandulæ mucosæ v. Siebold), saaledes som det ellers pleiev at være Tilfældet 

 i denne Orden. Forresten bar jeg fundet (Form. flava) baade Sa-dledernes nederste Deel 

 og Sædblærerne paa samme Tid fulde af betydelige Masser af moden Sæd. Sædblærerne 



