306 



dog i Reglen furst skeer henad den følgende Sommer. Arbeideren, har, overeensstemmende 

 med Brystets Bygning, aldrig Vinger, men paa den hviler Omsorgen for Beden og Yngelen. 



Antennerne ere i Almindelighed brækkede, og Skaftet længere end den halve Svøbe. 

 Delte er Tilfældet hos alle mig bekjendte Hunformer; derimod have Hannernes Antenner ofte 

 langt kortere Skaft, og naar dette, som det undertiden finder Sted, ikke er længere end et 

 af Svøbens Led, saa tabe Antennerne deres brækkede Form. Ogsaa Mangel paa tættere og 

 længere Behaaring er el almindeligt Særkjende for Myrerne, og er i Regelen tilstrækkeligt 

 til at skjelne dem fra de dem i visse Henseender lignende Mutiller, men gjennemgaaende 

 er dette Forhold ikke. 



Medens den ydre Forskjel mellem Hnn og Han af samme Art i de øvrige Insect- 

 ordener i Regelen er temmelig ubetydelig, og sædvanligt indskrænket til de Afvigelser, som 

 Hunnens Æglægningsredskaber medføre, eller til større Førlighed hos denne, eller til eien- 

 dommelige Prydelser hos Hannen og særegne Udvidelser, navnlig af dens Forfødder, gives 

 der store Afdelinger af Tiezaterne, i hvilke Hun og Han ere af en saa forskjellig Bygning, 

 at de synes at tilhore vidt forskjellige Slægtsformer. Hos Myrerne er en saadan Afvigelse 

 mellem Kjonnene gjennemgaaende. Hannen staaer skarpt udpræget overfor Hunnens for- 

 skjellige Former, og med sit lille Hoved, store Oine og smækkre Antenner, samt langstrakte, 

 kegleformige Bagkrop faaer den stor Ulighed ikke blot med den vingeløse Arbeider og Sol- 

 dat, men ogsaa med den vingede Dronning. 



Hos Bierne og Hvepserne ligner Arbeideren, hvor den forekommer, meget Dron- 

 ningen, og er ligesom denne vinget; hos Myrerne derimod er Arbeideren let, i Reglen ved 

 første øiekast, at skjelne fra Dronningen, seW efterat denne har mistet Vingerne ; thi da 

 den aldrig skal have Vinger, ere Bryststykkets tre bageste Afsnit*) sammensmeltede og be- 

 tydeligt indskrænkede i Omfang, idet der ikke behøves Plads til de svære Flyverauskler, som 

 hos de vingede Former optage den største Deel**) af Brystet, navnlig Mesothorax. 



') Jeg betragter altsaa Bryststykket som bestaaeiide alTiic Segmcntei-, i 0\ereensstemmelse med dcii gamle 

 Latreille'ske Theori om segment médiaire, idet jeg stotter mig paa de Undeisogelser over Byg- 

 ningen af Thorax (jfr. Overs. ov. d. K. Danske Vid. Selsk. Forh. 1S66 p. 136), som ere anstillede af 

 Hr. Prof. Sehiôdte, til hvis Elever jeg vilde ansee det for en Ære at turde regnes. Forresten ven- 

 ter Videnskaben endnu med Længsel paa OlTentliggjorelsen af disse Undersøgelser i deres Heelhed. 

 For de paafolgende Beskrivelsers Skyld skal jeg blot bemærke, at Segmentum mediale (Schiödte) 

 svarer til, hvad der sædvanligt kaldes Metanotum, og mit Metanotum til de Andres Postscutellum 

 eller Frenum. Ved Notum l'orstaaer jeg Oversiden af lirystcts tre forste Ringe tilsammen (jfr. ogsaa 

 Schiûdte's Cryptus-Beskrivelser i Rink's Værk over Grönland II p. GO). 



") At det er Mesothorax med sine Flyvemuskler, der udgjor Hovedmassen af de Vingedes Tliorax, sees 

 let, naar man aabner et Dyr, helst et, der har ligget længere Tid i Spiritus; man vil da see. hvor- 

 ledes Mesonotnm, der tilligemed sin bageste Deel, Sculellum, allerede udentil udgjor den storste 

 Deel af Kjïlladeii , fremdeles udsender Fortsættelser saavel under Pronotum som under Metanotum 

 og eii Deel af Segmenlum mediale. Midten af Mosonotum og Scutellum med deres Fortsættelser vil 



