309 



Hiiniipns Kindbakker bitnle, med kiiulol Skjærcriuid. 



Kjæbepalperni! sexleddede. 



Læbepalperne fireleddede. 



Segmcutum mediale uden Torne. 



Stilkens Skjæl lodret, fladtrykt forfra bagtil. 



Braad faites. 

 Hvorvidt alle disse Forhold ville beholde Betydning som Slægtscharactercr, er et 

 stort Spnrgsmaal ; navnlig mener jeg saaledcs, at Skjællels Form kun er af ringe Betydning, 

 og Slægten Tapinoina, som Forster (Elym. Stud. II. 1. p. 43) begrunder alene derpna, 

 troer jeg neppe, vil kunne holde sig. Hypoclmea (May r Form. Austr. p. 105), som vi lige- 

 saavel som Tapinoma kunne vente at finde her i Landet, forekommer mig derimod at være 

 bedre begrundet, men først naar et langt større Antal Former, navnlig ogsaa tropiske, blive 

 nniere kjendte, kan man danne sig nogen sikker Forestilling herom. 

 De indenlandske Arter falde i tre Hovedgrupper: 



1. Forbenenes Kam slanl-. 



De to hageste Par Been ttden Sporer. 



Dronning 1 



„ / uden luhhet Discoidalcelle i Forvingen, 



Arbeider: Notum uden Indsænlcning. 

 Dronningerne have lange, spidse Vinger; Arbeiderne have ofte et uhyre stort Hoved, 

 uden Biiiiue ; Hannerne, der forholdsviis ere smaa, have lange Vinger og smaa Parrlngsredskaber. 



I. Formica herculan ea**) 

 Njlandcr: Adii, in Mon. Form. bor. Kur. p. 894. 



Dronning: Sort, glindsende; Brystets Sider, Segmentum mediale. Stilken, en lille Plet 

 ved Bagkroppens Rod og Benene bruunrøde; Skinnebenene og Fødderne 

 mørkere. Bagkroppen uden synderlig Glands. Vingerne mørke. Spidsen 

 lysere. L. 5V>— 6'". 



Arbeider: Sort; Brystet, Stilken, en lille Plet ved Bagkroppens Rod og Benene bruun- 

 røde. Bagkroppen uden Glands, med tæt Behaaring. L. 4— h'". 

 Han: nAter"), sparse pilosus, apices mandibularum, articulationes antennarum 



■) Formen «lierculeana« liru^cr Linné stadigt og efter ham næsten alle Andre; først Latreil le ind- 

 forte i sine Skrifter fra Hist. nat. d. Fourni, af •herculanea'. men kun Faa have brugt denne Form. 

 Hos Plinius lindes »herculauea« brugt netop om en stor Mjre (formica), hvorimod »herculeana" 

 ikke findes i ældre latinske Skrifter. 



■■) Adjectivet burde vistnok i Kjon relie sig efter. Skegtsnavnet, allsaa her være Fem., uagtet Talen er 

 om llanformen. 



