375 



forlil erstattes af Pandepladerne. Af de frie Bagkro psrin g e har den forreste to skraat 

 bagudgaaende, korte Sideforlængelser, der bagtil ere kantede med en temmelig bred 

 Hræmmeliinde*); den Del af deres Siderande, som vender mod Biigsiden, er opsvulmet, 

 morkebrun og glat"). Den anden er kun ved en tynd Stilk forbunden med den tredie, 

 som bærer de to Uygblade og det Ijerde, temmelig store, men ikke til Svømning uddannede 

 Fodpar. Rygbladene ere læderagtige, fortil lige afskaarne, bagtil afrundede, men kunne 

 forresten variere noget i Formen. De dække omtrent en Fjerdedel af Kjonsringen, hvis 

 Brede omtrent er en Trediedel af dens Længde og omtrent lig med Skjoldets midterste 

 Felts; den er tyk og viser saavel foroven som forneden to Længdefurer, der ligesom dele 

 den i tre Partier, og den ender bagtil med to afrundede Forlængelser, som mellem sig 

 begrændse et Indsnit, hvori Halen er fæstet; ovenfra seer man tre smaa aflange Hale- 

 dækblade, af hvilke de to dække det tredie, rage halvt udenfor Kjonsringens Indsnit; vendes 

 Dyret om, seer man, at Halen desuden har to Par vingeagtige Sideforlængelser, af hvilke 

 det første Par er langt og bladformigt***), det andet derimod kort, samt to kjodfulde Hale- 

 blade, udstyrede med fire temmelig korte Børster, den ene anbragt lidt foran de andre; 

 under stærk Forstørrelse vise de sig delvis haarede (fjerformedc). Der findes altsaa ikke 

 mindre end syv bladagtige Dele paa denne Dinematura-kn?, Hale, foruden det andet Par 

 korte Sidevinger, der ikke egentlig kunne kaldes bladagtige. Æggetraadene udgaae som 

 sædvanlig fra Grændsen mellem Halen og Kjonsringen og have en meget betydelig Længde, 

 der overgaaer Kroppens flere Gange. 



Skjoldets Underflade fremviser mellem det korte, paa sædvanlig Maade med 

 haarede Pigge besatte første Følerpar og det andet anseelige krogformede Følerpar to ovale 

 mørkebrune og glatte Knuder paa hver Sidef), og et tredie mindre Par har sin Plads paa 

 selve andet Følerpars Grundled. Det syldannede Næb og del ved dets Sider stillede 

 treleddede Palpe- eller Kjæbepar forekomme os iøvrigt ikke at frembyde noget særdeles 

 mærkeligt; et andet og finere Palpepar have vi ikke iagttaget. Første Kjæbefodpar er 

 som sædvanligt spinkelt og kroget og ender med en lang, krum, ru, næsten krogformig 

 Finger, ved hvis Grund der omtrent under en ret Vinkel udgaaer en kortere og svagere 

 krummet, med fine Fremstaaenheder besat Forlængelse; mellem begge disse »Fingre« 

 sidder en Haardusk paa en lille Vorte. Andet Kjæbefodpars Grunddel er udviklet paa 

 lignende Maade som hos Pandarus; dets Endedel danner en lille Haand, der forsaavidt 



■) I denne Bræmmehinde niaa man udentvivl see et Analogon til det hos andre Pandaiiner forekom- 

 mende forste Par Rygblade. 



') En ganske lignende Dannelse som hos Pandarus (See det Folgende). 



■) Det svarer til de store og brede Halevinger hos Læmargus muricatus $ og hos Euryphorus. 



f) Mærkeligt nok fmder man ikke alene i ældre, men ogsaa i nyere Beskrivelser af den her omhandlede 

 Art saavelsom af D. ferox og Nogagm paradoxus disse Knuder med større eller mindre Bestemthed 

 betragtede som Øine. 



