377 



ere forenede til et Dobbeltøre. Til Oine have vi ikke fundet noget Spor. Uygbladenes 

 Størrelse og Form er den samme, forsaavidt de ikke undtagelsesvis ere rudimentært udvik- 

 lede. Forresten skulle vi til Prof. Kroyers omhyggelige Beskrivelse af D. ferox') kun 

 føie, at han urigtigen har anseet sit Exemplar for en Uan, og at han har miskjendt Ægge- 

 traadenes Betydning. Arten er fra Grönland") og lever paa Havkalen (Scymniis microcepha- 

 lus), hvilken Underretning vi skylde Ur. Kolonibestyrer Rudolph, der ligesom lir. Ilan- 

 delsbestyrer Einar Hansen har nedsendt Exemplarer til Universitetsmuseet. 



Den store Lighed, som der er mellem disse to Dinematura- liviev og Nogagus 

 paradoxus (Otto), kunde fremkalde den Formodning, atÆggetraadene ogsaa hos hine have været 

 ophængte i en tredobbelt Løkke; vel vise de foreliggende Exemplarer nu ikke Spor dertil, 

 men vi troe at mindes, at det var Tilfældet med nogle af Museets Exemplarer af D. ferox 

 i den første Tid efter deres Ankomst hertil; desværre forsømte vi dengang at undersøge 

 Forholdet nærmere, og det er ikke umuligt, at Spirtussen senere kan have oplost det 

 Æggetraadene oprindelig forbindende Stof. Det er i det Hele ikke uvigtigt at sammenholde 

 vore Dinematurer med Hunnen af Nogagus paradoxus; de slemme overeens, synes det, i 

 alle væsenlige Forhold , med Undtagelse af, at det fjerde Fodpar hos N. paradoxus ikke 

 har den for Dinemalurerne charakteristiske Form, men er et regelmæssigt Svømmefodpar 

 ligesom de foregaaende , og at Halen mangler det forste Led samt dettes Side- 

 vinger; at alle Svommefodpar baade af Gerstäcker og Otto fremstilles med toleddede 

 Grene***), tør vi ikke tillægge saamegen Vægt, da Artikulationerne ogsaa hos D. ferox ofte 

 ere meget utydelige, og en af dem derfor let kunde forsvinde aldeles hos en nærstaaende 

 Form. Da man nu heldigvis kjender Hannen af Ottos (7a%Ms paradoxus, maatte det synes 

 muligt at slutte tilbage fra denne og saaledes at konstruere sig D inematur a -Wanntns 

 almindelige Bygning og Udseende ; den vil sandsynligvis afvige fra Hunnerne ved en ringere 

 Størrelse, ved en svagere Udvikling af Kjønsringen og ved at mangle saavel Haledækbladene 

 og Halevingerne som de egentlige Rygblade ; Halebladene ville sandsynligvis være mere 

 normalt uddannede end hos Hunnen, og det fjerde Fodpar vil rimeligvis f) være et normalt 

 Svommefodpar som de foregaaende, men det vil maaskee kun have uleddede Grene, saaledes 

 som Tilfældet er med flere Nogagus - Arier , hvorimod de hos Nogagus paradoxus $ ere 



•) Naturh. Tidsskrift Bd. II S. 40 Hg. 



") Ogsaa nævnt i de naturhistoriske Tillæg til Rinks Beskrivelse af Grönland. 



'") Gerstackers Afbildninger ere aabenbart ikke udtomniendc, men de og Ottos supplere dog nogen- 

 lunde hinanden. 

 t) Som et mere livligt, mere fritsvomniende Væsen behover Hannen uden Tvivl bgosaalidt denne 

 Omdannelse af et Fodpar til »Respirationsblade«, som den behover hine Udviklinger af Hudblade paa 

 Ryggen, der vel tildels have samme fysiologiske Formaal. Maaskee kan den heller Ikke godt und- 

 være et Fodpar til sin Stedbevægelse. Vist er det, at man. naar Cecropiderne undtages, ikke kjender 

 nogen Pandarin -Han, som har det fjerde eller noget andet Fodpar omdannet til »Respirations- 

 blade.. 

 Vidensk. Selsk. Skr., 5 Række, nalurvidensk. og mathem. ATd. 5 Bd. ^8 



