395 



XII, Leniniitlii'opiis Blahw. 



23. LcriiaiiUnu|Mis Knnigii nob. ($ $). 



(Tab. XII, lig. 23.) 



De sainnir Kxemplarer af »l'ampeKiskcn" {St.romate//s paru Dl], som liiilriirc Ira 

 lir. K (111 i g i 'l'raiikrliar og cie lilcMie beskrevne af Ur (in ni c li sum afgivende IJolig i 

 sin Mnndluile for Gymothoa eremita (Briinn.) (C. Stromatei Bkeker), skylde vi Itekjendtskabel 

 med denne paa dens djæller levende Snyltekrebs. 



Hannen er fra l'anderanden li! Halespidsen knap 2""' lang; Forkroppen er 

 sUerkl livielvet og buget, fortil lige afskaaren, bagtil spidst afrundet; dens forreste Afsnit, 

 som ba'rer Følerne, er svagt sondret som el særeget lille Stykke. Dagkroppen er mere 

 smækker, dens Omrids lidt bugtede paa Siderne; den bærer paa hver Side to lange, smalle 

 og flade, kløftede eller tvegrenede Vedhæng (del omdannede tredie og fjerde Fodpar) og 

 ender med et særskilt lille Haleled, der bærer to smaa borstelose Vedhæng eller Haleblade. 

 Af Bagkroppens ovennævnte Vedhæng er forste Pars indre Gren kort i Sammenligning med 

 den ydre, der omtrent er saa lang som andet Pars indre Gren, men kortere end delles 

 ydre Gren. 



Hunnen er c. A'"" lang. Forkroppen er stærkt sammentrykt, især fortil, men dog 

 bredere bagtil end fortil, hvor den ender med to fremspringende afrundede Knuder; den 

 er skarpt sondret fra Bagkroppen, som allerede ved sin Begyndelse er bredere end Forkroppen 

 ug derfra tillager i Brede bagtil ; eflerhaanden gaaer ogsaa Bagkroppens sammentrykte Form over 

 i den fladtrykte, saa at den ender med en stor, bred og flad Plade, der hænger ned som 

 el Skjørl*) eller et Skjød over Halen og over Æggetraadenes og del sidste Par Vedhængs 

 Grimd. Hel forste Par af Bagkroppens slore Vedhæng (tredie Fodpar) har en ganske 

 særegen Form; det slaaer lodret frem paa Bngfladen og er dannet af el efter Længden 

 sammenfoldet Blad, hvis ydre Lap er lidt længere end den indre. Andel Par Vedhæng 

 (Ijerde Fodpar) beslaaer af to Par flade og spidse Flige, den ydre lidt længere end den 

 indre, der udgaae fra Bagranden af den egentlige Bagkrop og med deres Spidser rage 

 nedenfor Rygpladen"). Luftes disse lire Flige i Veiret, sees den korte Hale, der synes 



') Denne Forlængelse llnde.s som bokjcndl allerede hos Slægterne Cecrops og Lænuirgiis af Paiidarl- 

 neines Gruppe. 



■■) At Tydningen af disse Dele som tredie og fjerde Fodpar, uagtet de ved deres slore Omfang staae i en 

 saa stærk Modsætning til første og andel Fodpar, er rigtig, trænger neppe til yderligere Bevis. I v. 

 lienedens Beskrivelse af L. Kroyeri beskrives det fjerde Fodjiar efulnu som Æagesækkene! (Ann 

 d. se. natur. 1. e. p. 103). De traadformede Æggesnore hos denne .Slægt saavel som Hannen ble\e forst 

 hekjendte ved v. Benedens Beskrivelse af L Oisleri (Bulletin de l'aead. de Bruxelles, XIX pi. 2 

 p. lOli, og forst derved fik man Vished for, at Slæglen hører i\\ Pachycephalernes eWer Dichelestiner- 

 nes Gruppe og aldeles ikke har noget at gjore med Chondracantherne. 



60- 



