409 



cornes occipitales: P. Blainvillii (Les.) og P. sultana (Nunlm.J , men al vi ii\ke iiave 

 kunnet bruge denne Grupperingsgruud, ila vi idelinindste lios een Art have fiuidet dette 

 Forhold saa varierende, at vi antage, at det neppe bor anvendes som Artsmærive. Vi liave 

 valgt at fremstille de Bemærkninger, vi have at gjøre om de ældre kjendle Arter, efter 

 disses Anciennetet og at knytte vore nye Arter til den af disse, hvilken de forekomme os 

 at staae nærmest. 



30. Peiinella sagitta (Linn.) 



(Tab. XIV, fig. 31.) 



Denne længst bekjendle Art af Pennellerne, der tillige synes at være den, som i 

 udvoxen og fuld kjønsudviklel Tilstand opnaaer den ringeste Størrelse, angav Linné 1754 

 som «Lopliio tumido insertam« i hans Chineusia Lagerstroemiana (cf. Amoen. academicæ, 

 Vol. IV. p. 257, Tab. III fig. 13), og \eA Lophius tumidus forstod han her vistnok snarest den 

 i Osbecks Reise S. 305 under dette Navn omtalte Fisk fra det atlantiske Sargassohav og 

 nt'ppe den af ham i ovennævnte Dissertation nogle Blade forud beskrevne (indiske?) Lo- 

 pldus Instrio, til hvilken han iøvrigt henforte L. tumidus og som han forresten ogsaa til- 

 lagde Hovedophold i Sargassomasserne. Lin nés Typus for Pennella sagitta tur altsaa for- 

 modes at være fra den Fisk, som i den nyere Systematik benævnes Chironectes mormoratus 

 og er fra Sargassohavet. Under denne Forudsætning mene vi sikkert at have den linneiske 

 Art foros; thi vore Individer ere tagne af den selvsamme Fisk netop fra disse samme Kgne af 

 Atlanterhavet; men er Forudsætningen ikke rigtig, da vil Linnés korte Beskrivelse og 

 simple Figur af el ufuldstændigt E.\emplar ikke kunue fore os til nogen bestemt Erkjen- 

 delse. Iblandt de med Pennellerne plagede Individer af ovennævnte Fiskeart, hvilke Hr. 

 Captain Hyg om har medbragt til Museet*), fandtes der enkelte, som havde fire ud- 

 vo.xne foruden flere meget yngre Exemplarer af saadanne Snyltere dybt indborede i Kroppen, 

 og alle vendte de med den fjerede Hale skraat bagtil, saa at det skuffende saa ud, som 

 om den lille Fisk havde været udsat for en Pileregn. Paa andre Individer have vi under 

 Huden og i Kjødet fundet et stort Antal af aldeles uuge Penneller, hvilke tidligere Stadier 

 aabenbart hidtil aliène have undgaaet Naturforskernes Opmærksomhed, fordi man ikke har 

 søgt efter dem indenfor Huden. 



Da Penwe^/a- Arierne paa den ene Side kun frembyde faa ydre Holdepunkter til 

 Arternes Adskillelse, og da paa den anden Side de individuelle Forskjelligheder i Forholdene 

 af flere Dele synes meget større, end man har forudsat, have vi gjort os Umage for at 

 kunne sammenligne indbyrdes mange individer af samme Art og tillige , saavidt muligt, 

 flere Individer tagne fra selvsamme Vært, for derved at undgaae noget af den Usikkerhed i 



•) De enkelte Lokaliteter vare: 29° NBr. ui; 78° VL.; 3ü° NBr. og 3y° VL. 

 Viilensk. Selsk. Skr., i) Itække, iialurvitli-Dsk. utt maLlieiu. Afil. 5 brt. *>^ 



