416 



med flere andre havde taget af en orlhagoriscus-aglig Kisk. Forskjelleu imellem begge Arter 

 synes os især at ligge i den stærkere Rynkning af den opsvulmede Del af Kroppen og 

 Halen hos P. filosa, samt i Haletraadenes endnu stærkere Forgrening og deri, at Mellem- 

 rummet mellem Rynkerne hos denne bærer ligesom en Tverrække af Smaavorter. Saafremt 

 iøvrigt flere nærstaaende Arter maatte vise sig forvexlede med hinanden under det gamle 

 Navn af P. filosa (Lhm.)^ — hvilket let kan være muligt*) — da maae vi bemærke, at den 

 middelhavske Pennella fra Sværdfisken maatte ansees for Artens Typ, men denne have vi 

 ikke havt til Sammenligning med vore**). 



33. Peiuieila crassiconiis Stp. & Ltk. 



(Tab. XIV, fig. 3i.) 



Det var, saavidl vi vide, først anden Gang at et lernæagtigt Snyltedyr erkjendtes 

 at leve paa et varmblodigt Dyr, da Ur. Sysselmand H. Müller i Thorshavn paa 

 Færoerne i Aaret 1850 sendte os et Glas fuldt med åennt Pennella; alle de deri indeholdte 

 Individer vare tagne af een og samme Døgling, Hyperoodon rostratus (Müll.), fanget samme 

 Aar ved Suderø*'*). Skjøndt vi ikke senere have erholdt den fra disse Oer, have vi dog 

 al Grund til at antage, at den ikke sjelden forekommer paa dette Hvaldyr, thi paa en i 

 denne Vinter i Lille-Belt fanget Døgling, som senere forevistes her i Kjøbenhavn, gjenfandt 

 vi flere cylindriske Huller i Huden og Spækket, som aabenbart maatte hidrøre fra saa- 

 danne Gjæster, der vare blevne afrevne, og ved nærmere at udspørge Hvaldyrets Forevisere, 

 blev det ogsaa tydeligt nok, at flere saadanne Dyr havde været tilstede under de første Uger 

 af dettes Forevisning, nemlig inden det kom til Kjøbenhavn. Da det senere blev afspækket. 



') Saaledes have alle de store Individer, som vore Museer besidde Ira orthagorisk-agtige Fisk, tre Horn, 

 medens Milne Edwards henforer Arten i dens Helhed til hans forste Gruppe med to Horn; men 

 fra hvilke Fisk hans Individer vare, anfores ikke, heller ikke kan man see, af hvilken Fisk det hos 

 Guérin, Iconogr. Zooph. Tab. 9 fig. 3, afbildede Individ er taget; Figuren sjnes at fremstille Djret 

 tohornet. 



"I Det er os ovrigt ikke bekjendt, at man 4iar luiiere niiJersogt Sværduskens Pennella. I det stille 

 Hav er en særdeles lignende Form idetmindste taget t\ende Gange paa en orthagoriskagtig Fisk (see 

 Vojage de la Pe\ rouse. IV. pag. 51 PI. 20 fig. ü par Martinière taget imellem Nootka og Mon- 

 terey i Californien; Chamisso Aet. Acad. Cæsar. Leopold. Carol. Natur. Curios. X. part 2.) Det er 

 Pennella diodoniis Oken (Chamisso é Eysenhardt) , Pennella Bocconti Blainv. (Journal de Physique 

 95. pag. 378.) 



Milne Edwards mener, at .\rten P.Bocconii adskiller sig fra de ovrige »par la eonformation 

 des appendices abdominau.x» ; (1. c. p. 523); vi skulde troe, at de to Fjer, der paa La Martinières 

 Figur staae paa Siden af Halen, blot ere tilsatte som Prover paa Fanelraadenes grenede Form, ellers 

 vilde den rigtignok fjerne sig mere end som blot Art fra de ovrige. 

 *"i Ifolge en bemærkning af Adjunkt v. Dübeii i Forlianillingerne ved de skandinaviske Naturforskeres 

 fjerde Mode i Christiania, 1S19 p. 280, og skriftlig Meddelelse fra vore Venner i Norge vide vi, at 

 man der har erholdt en Art af samme Slægt af en Finnehval, og denne vil rimeligvis vise sig at 

 være en aldeles forskjellig -Vrt. 



