456 



Vi have altsaa her i den Deel af Havet, hvorom Talen er, en Uval, der vel er en 

 Rethval, men en Relhval') med forholdsviis korte FJarder (hvoraf den endog havde sit Navn 

 seven-feet-bone)'^) og allerede derved aldeles forskjellig fra Nordhvalen; og fordrer man et 

 yderligere Beviis for, at der gives en slig kortbardet Ilethval i det nordlige Atlanterhav, 

 som endog undtagelsesviis kunde forvilde sig heelt op i Davisstrædet, saa kan et sligt 

 hentes fra gamle Optegnelser om de Danskes Hvalfangst i Grönland. I det allerede 

 Side 441 citerede Udtog af en haandskreven Journal'"'), som Jørgen Frederik Kgede, en 

 Sonnesøn af Grønlands Apostel Hans Egede, har holdt i Aarene 1780 til 1785 over den 

 af ham ved Holsleinsborg paa europæisk Viis indretlede Hvalfangst"), hedder det nemlig 

 om en den 23de Marts 1782 fanget Hval: 



»Denne var en liden men dog gammel Fisk; Hovedet forskjelligt fra andre Barde- 

 Hvalers, havde kun 5 Fods længste Barder og 16 — 20 Fade hvid Spæk. Grønlænderne 

 kaldte den en Østerboygds Fiskn. 



Journalen giver kun den her anfijrte korte Notits; en noget omstændeligere For- 

 tælling om dette Tilfælde haves imidlertid i nogle haandskrevne Optegnelser om en Række 

 just ikke heldige Forsøg, som den Danske Regjering i Aarene 177.5 til 1783 gjorde paa 

 at drive Hvalfangst langs Vestkysten af Grønland tildeels ved Hjælp af overvintrende Skibe. 

 I nogle til disse Optegnelser tilfoiede Anmærkninger, som ifølge afdode Dr. Pingels i denne 

 Sag vistnok særdeles compétente Mening skyldes den ovennævnte J. F. Egedes Onkel, Biskop 

 Paul Egede, og som isaafald jo vel ikke hidrøre fra etØievidne*) saaledes som den allerede 

 anførte Notits, men dog fra En, der sikkert tor antages at have Beretningen fra en god 

 Kilde, siges der nemlig: 



"Pontoppidan autorer udi hans Efterretninger om Hval- og Robbefangsten Pag. 56, 

 at der udi Strat Davids gives ligesaa vel smaae og ulige Hvaler, som udi Spidsbergen. 

 Det kan vel ikke nægtes, at der fanges smaae Hvaler i Strat Davids, men disse ere Un- 

 ger af den store Bardehval, og ikke en særskilt Sort for sig selv. Vel sandt, al der 



1771. Vi citere paa anden Haand eftei- Scoresby, da de tvende sidste Udgaver af dette Værk ikke 

 have været os tilgængelige, men blot den første, der kun gaaer til Aar 17C3. 



') Det er Forfatterne vel bekjendt, at der desforuden har været gjort Forsøg med at fange Pukkelhva- 

 ler fJ/e^oy/eraj ved Bermudas-Øerne i det 17de Aarhundrede (jevnf. Philosophical Transactions Vol.1. 

 (1665-UiGG) n"l, p. 132); men den væsentlige Fangst var en Rethvalsfangst. 



-) Hector St. John, Letters from an American Farmer, p. 1G9. 



') Som vi allerede (S. 'i41, Anni.) have anfort, skylde vi Selskabets afdode Medlem Dr. phil. Pingel Med- 

 delelsen af denne Journal, og det Samme er Tilfældet med et andet ikke uvigtigt Document, der vil 

 blive omtalt strax r.edenfor. 



*) Tidligere havde man ved de Danske Kolonier brugt Grønlændernes nationale Fangemaade og an- 

 vendt Harpuner, til hvilke der med en Rem var fastgjort et som en Blære oppustet Sælskind, som 

 Hvalen maatte trække ned med sig i Dybet, naar den gik tilbunds, efter at være truffet. 



'') Biskop Paul Kgede kom nemlig allerede i Aaret 1740 fra Grönland ned til Danmark og levede 

 fra den Tid lil sin Diid (1789) i Kjobenhavn. 



