/J(>1 



ikk(! al' livad der fori'lijiger, til Inilkcn Aarstid (ironlaiulslivalcii saaledcs var al liiidi' 

 ved Newfoundland; men eller hvad vi ellers kjende li! dens Malur oy: Levemaade, 

 nudes man ligefrem til at antage, al det kun kan have været til den Tid, da Newlouiidlands 

 Kyster ere omgivne med lis, og at derimod de Uelhvaler. som tumlede sig i Bugterne og 

 det omgivende Hav heell ind i Sommeren og til denne Aarstid fangedes der af de gamle 

 llvallaiigere i Begyndelsen af del lode Aarhiindrede, vare af den korlbardede Art. 



Under denne Forudsætning vilde det være let forklarligt, om Baskerne ikke vare 

 hievne bekjendte med Nordhvalen strax i de nærmesic Aar efter Opdagelsen af Tierra de 

 los lîaccalaos, men forst, efleral allerede Farlen paa denne Øe og de omliggende Lande 

 havde udviklet sig mere, eller maaskee endog først, efleral Colonisationsforsøg allerede 

 havde fimdet Sted , og at de i de første Decennier kun havde fanget den llvalart, der 

 indfandt sig om Sommeren. Mutigen har Nordhvalen end- ikke nogensinde gjort mere end 

 netop streife ned langs Labradorkysten til Nordsiden af Newfoundland og ind i Belle-Isle- 

 Strædet; ialfald kunde det Navn, som den ifølge Edge og Baffin havde faaet af Baskerne, 

 Grand-Bay-Hvalen, paa en vis Maade tyde paa noget saadant; thi ved Grand Bay forstod man 

 den sydvestlige noget bredere Deel af Belle-Isle-Strædet, og da Bugterne paa Sydsiden af 

 Newfoundland, og navnlig Placenlia-Bugten, ligesaa vel somBelle-Isle-Strædel, og det ligefra 

 den første Tid, da {'arten paa »les Terres neuves« overhovedet begyndte, afgave stærkt be- 

 søgte Fangepladser, synes del besynderligt nok, hvorfor Baskerne just skulde have givet 

 Hvalen Navn efter den ene Bugt, dersom de ikke netop med Navnet vilde antyde, at den ikke 

 fandtes overalt i Havel omkring Newfoundland, men kun viste sig langs Nordkyslen og i 

 del naîvnte Stræde. 



Vende vi os nu fra Bafflnsbugten og Davisstrædet til Havet mellem Grønland og 

 Spitzbergen, tor del vel ansees for afgjort, at de Rethvaler, som vare at finde her hver For- 

 sommer, de gamle hollandske Hvalfangeres eilcmdsclie Walvissch cWev IVesti/s-Vùsch, vare af 

 samme Art som Davisslrædets Hval. Deres Levemaade var i Et og Alt den samme som dennes; 

 thi ogsaa Spitzbergen-Hvalen har stedse fra Fangstens Begyndelse tidligt i det 17de Aar- 

 hundrede viist ganske den samme Tilbnielighed til al opholde sig ved og mellem Isen, det 

 samme fredelige og dorske Naturel og den samme Vandrelyst. De ældre Beskrivelser af 

 Spitzbergenbvalen passe fremdeles meget godt paa Hvalen fra Davisstrædet, og de Skeleldele, 

 navnlig af Hovedet, som haves af den, stemme ligeledes med de fra Vestkysten af Grönland 

 nedsendte Skeletter, som i det Følgende ville blive Gjenstand for vor Undersøgelse. Endelig 

 liave vi et Beviis for, at det er den samme Hval, som forekommer i Baffinsbugten og ved 

 Spitzbergen, i de gjentagne Tilfælde, i hvilke Hvaler, der forgjæves have været harpunerede i Davis- 

 strædet, ere blevne dræbte ved Spitzbergen eller omvendt. Foruden de Exempter herpaa, som 



