A69 



dog langtfra saameget kortere end den nuværende*). Der bliver altsaa neppe nogen 

 anden Udvei end at erkjende, at Størrelse-Angivelsen i Kongespeilets Beskrivelse af Nord- 

 hvalen er eii meget stor og haandgribelig Overdrivelse; men selv om saa er, er denne 

 ældgamle Beskrivelse dog i lioi Grad cliarakterislisk, saa at man ingen Tvivl kan nære om, 

 hvilken Hval der menes. Vel siger Kongespeilel intet om de nærmere Omstændigheder ved 

 dens Forekomst ved Islands Kysler; men i den Henseende tør man vel sige, at allerede 

 dens Navn giver den fornodne Oplysning; Ihi ved n Nordhval« maue de gamle Islændere 

 have forstaaet en Hval, som fremfor nogen anden tilhørte del hoie Norden, som nordfra 

 kom til deres Øes Kysler og fra dem atter gik nordhen. 



Men naar Grenlandshvalen maa antages aldrig al være gaael ned i det nordlige 

 Atlanterhavs mildere Vande, slaaer det altsaa tilbage at oplyse, hvad det da har været for 

 en Hval, som gjennem Aarhundreder ligesaa fiddl har været Gjensland for Fangst der, som 

 hiin i lishavet; og Svaret er heller ikke vanskeligt at give. Det var Biskayernes »Sarde«, 

 de gamle hollandske og nordtydske Hvalfangeres »Nordkaper«, og sandsynligviis den samme 

 Art som Anglo-Amerikanernes allerede omlalle » Righl-Whale « fra Nantuckets og Ny-Eng- 

 lands Kyster. En saadan Sarde eller Nordkaper blev til alle Tider af alle de forskjellige Na- 

 tioners Hvalfangere skarpt adskilt fra Grenlandshvalen; de vidste meget godt, at de maatle 

 søge den 1 ganske andre Egne af Havet end denne, og de forskjellige Beretninger om den 

 stemme (hvor mangelfulde de forresten kunne være) i det Væsentlige overeens og levne ingen 

 Tvivl om, at den var et fra Nordhvalen aldeles fdrskjelligt Dyr. EndeUg har den da ogsaa havt 

 sin Plads i del zoologiske System, indtil Cuviers i dette Tilfælde altfor skarpe Crilik ud- 

 slettede den deraf-) , men var rigtignok indført deri af Klein under det meget uheldige og 

 vildledende Navn Balæna glacialis, der langt hellere maalte have været fæstet til Nord- 

 hvalen, og optaget uden at man havde gjort sig Forskjellen i dens og Nordhvalens Udbred- 

 ning tilstrækkelig klar. 



Det er os ikke bekjendt, om der gives baskiske Skrifter eller Manuscripter fra den 

 lidlige Middelalder, der allerede maatte indeholde saadanne Angivelser om denne Hval, 

 hvoraf man kunde danne sig en Slags Foreslilling om den. Men i det samme gamle 

 nordiske Skrift, der indeholdt den ældste Beskrivelse af ^ordhvalen, ville vi ialfald finde 

 den omtalt med følgende Ord: 



»Videre kaldes endnu een Hvale-Art Sletbage; og er ingen Finde paa dens Ryg; 



') Ifølge hans skriftlige Angivelse til E. er det nemlig godtgjort i forste Hcl'le af Langmand Pål .Ions- 

 son Vidalins Forklaiinger over obsolete Ord i den islandske Lovliog (udkommen ISUi i Rejkiavig, 

 paa det islandske litterære Selskabs Bekostning), at den gamle islandske Alen, som før brugtes her i 

 Norden men senere fortrængtes af den saakaldte Hamborger- Alen . der nu gjelder, har været en 

 SjTcndedeel kortere end denne. 



'■') Recherches sur les ossemens fossiles, im^ Ed. T. VIII, p. 206. — Annales des Se. natur. T. II p. 27; 

 Sur la determination des diverses espèces de baleines vivantes. Par M. Cuvier. 



