474 



den ikke berøres i Kongespeilet. I Skildringen af en anden med Cirripeder besat Hval 

 »Skjeijunger» (formodentlig den nordiske Piikkellival, Megaptera lovgimana) hedder det 

 nemlig her: » Asperis testis non secus ae rosis aut stellis exterius ornatus est et depictus, 

 velut reliqua Sletbakorum, qui pinna in dorso carent, genera, qiue vulgo Ceti 

 aquatici nuncupantur , sed minus proprie, excepta Nordhval, qui solo rore victiiat«, og tør 

 man henføre Ordene «excepto Nordhval« til «velut reliqua etc.«, have vi endog i disse Ord 

 et Beviis paa, at Islænderne ikke blot havde lagt Mærke til disse Halvparasiters Forekomst 

 paa Sletbagen, men ogsaa til deres Mangel paa INordhvalen^). 



Hverken Anderson eller Edge tilføier Noget, hvoraf man kunde slutte sig til, af 

 hvad Slags disse Balaner ere. Herom kan man imidlertid ad anden Vei faae Oplysning. 

 I Aarene 1778 og 1779 bleve nemlig 2 Skibe udsendte fra Kjobenhavn for at fange Kaske- 

 lotter og Hvaler i det sydlige Atlanterhav. De havde Ordre til der at søge disse Dyr indtil 

 50° S. B. og senere paa Hjemreisen, hvis denne faldt paa en slig Aarstid, at der var Lei- 

 lighed dertil, da at forsøge »Nordkaper- og HvaUiskefangsten« under Island og Norge-); 

 og virkelig lykkedes det det ene Skib (Christianshavn kaldet) paa en af Reiserne (formodent- 

 lig den i 1779) mellem Newfoundland og Island at fange en Nordkaper, hvis Hoved var besat 

 med en saadan Mængde Cirripeder, at det efter Kapitainens Sigende havde været ham let 

 at samle en heel Sæk fuld af disse »hvide Skjnnpletter», som han kaldte dem. Ved Skibets 

 Hjemkomst til Kjøbenhavn erholdt den bekjendte Conchyliolog Chemnitz nogle Stykker, 

 som Capitainen havde medtaget, og erkjendte i dem den af Walcii beskrevne Balanus 

 polythalamius complanatus, Typen for Lamarks Co/onw^a- Slægt'). Da denne er auviist 

 paa at leve paa Rethvaler, nemlig paa den collective Art Balæna antarctica, kan det 

 ikke overraske, at ogsaa Sardens eller Nordkaperens Cirriped er en Coronula, ja man 

 tor vel endog meget mere i den Omstændighed, at det var saadanne, der fandtes paa den 

 omtalte, mellem Newfoundland og Island fangede Hval, see et Beviis for, at denne virkelig 

 har været, hvad den udgaves for'). 



') Medens Nordlivalcn aldrig er besat med Cirripeder, er den derimod, som bekjendt, plaget af en 

 Cya7niis-\Tt, og naar Professor K ro ver I en lille Afhandling : "Om Cymnus ceti" (i Naturbist. Tidsskr. 

 •ide B. S. 471) bar benægtet det, da erdet saameget besynderligere, at ban kan gjore det, som han selv 

 sammesteds anl'orer. at den foi'ste Underretning om Cyamus ceti skyldes Martens, og denne jo 

 dog udtrykkelig siger at have fundet sin "Wallfiscblaus" paa denne Hval. 



-) Pontoppidan, C. Hval- og Robbefangst udi Strat Davis, S. 79—81. 



*) Schriften der Berliner üesellsch. naturf. Freunde 5te lid. S. 463. 



*) Darwin, som i sit store Værk om Cirripederne ligesaa lidt som hans Forgjængere antager flere end 

 en eneste fladskallet Coronula- Kn, C. balænaris (Gm.), er tilboielig til at indskrænke dennes Ud- 

 bredning til den sydlige Halvkugle og mener, at det ialfabl kun kan være i det stille Hav, at den 

 udbreder sig ogsaa til den nordlige Halvkugle (cfr. A Monograph on the sub-class Cirrlpedia. Ttie 

 Balanidæ, London l,S5i, p. '117). Da ban ikke destoraindre henfurer Cbemnitzs Nordkaper-Coronula 

 til denne Art eg citerer denne Conchyliologs Beskrivelse og Figurer (Syst. Conch. Cab. Ster Bd. 

 p. 325, fig. 845 — 846) til C. balænaris, niaa ban altsaa have overseet, at Chemnitz netop havde sine 



