475 



Efterretninger om Sarden fra en nyere Tid ere al finde hos l)n liamel de.Monceau 

 i lians bekjendte Værk: Traité général des pêches; vel lader der sig ikke af dem ndlede 

 lignende positive og skarpe Kjendetegn for denne Relhval , som af de tvende viglige hos 

 Purchns aftrykte Beretninger, men de have dog deres Betydning, og vi skulle derfor med- 

 dele dem her med lians egne Ord: 



» Comme les pêcheurs qui vont chercher ces poissons vers le Nord seraient fréquem- 

 ment exposés a des dangers considérables^ à cause des glaces qui rendent la pêche pénible 

 ^t incertaine, comme nous lavons représenté (PI. VIII, fig. 1), ceux qui pratiquent leur métier 

 dans ces parages ne font communément la pêche que dans le moi de Mai, Juin et Juillet, 

 saison oîi l'on n'a point à craindre les gelées; même aujourd'hui {il &^) on va communément 

 chercher les Baleines dans des pai-ages moins froids, quoique celles qu'on y trouve, qxion 

 nomme Sardes, et qui, par la description qu'en donnent les Auteurs, me paraissent être le 

 poisson qu'on a appelle Nord-Kaper, soient moins grosses, moins chargées de graisse, et 

 beaucoup plus vives et plus fuyardes que les grosses qu'on prend dans le Nord«. Fremde- 

 les: «Nons avons dit que nos Pêcheurs distinguent principalement deux espèces de vraies 

 et franches Baleines: Les premieres sont les grosses du Nord; celles de la seconde espèce, 

 qui sont connues en quelques endroits sous le nom de Sarde ou Nord-Kaper, sont beau- 

 coup phis petites, puisque les plus grosses ne produisent, au plus, trente barnls d'huile; et 

 comme elles sont vives et farouches, elles sont bien difficiles a attraper; néanmoins, quand 

 la pêche des grosses Baleines n'a pas réussi, les Pêcheurs essaient de s'en dédommager, 

 en allant pêcher les Sardes ou petites Baleines dont nous venons de parler« '). 



De hollandske og tydske Hvalfangere synes ikke at have efterstræbt S arden eller, 

 som den blandt dem kaldles. Nordkaperen, med lignende Iver, som Baskerne; det var 

 først efter at Spitzbergenfangsten var kommet igang, at de begyndte en regelmæssig Hval- 

 fangst, og de holdt sig da, om ikke udelukkende, saa dog fornemlig til Grønlandshvalen. Det 



Exemplarer fra det nordliye Atlanterhav, og at Arten altsaa maa være cosmopolitisk, hvis ellers dèn 

 angivne Synonymie er rigtig. Men dette kan maaskee være Tvivl underkastet. De Afbildninger, som 

 Chemnitz har givet af Nordkaper-Coronulaen, ere neppe tilstrækkelige til at bevise dens Arts-Identitet 

 med den Coronnla, der findes paa Sydhavets Rethvaler, og saalænge Spurgsmaalet ikke er blevet 

 afgjort ved en umiddelbar Sammenligning af selve Skallerne, tor man vel betvivle, at Former, der 

 leve i saa vidt adskilte Have og paa forskjellige Hvaler, virkelig skulde være samme Art. lleldigviis 



■ kan al Usikkerhed i den Henseende vistnok endnu fjernes; thi en af de Coronulaer, som Chemnitz 

 ved den nævte Leilighed kom I Besiddelse af, meddeelte han Conchyliologen Spengler, og dette 

 vigtige Original -Stykke findes endnu stedse (hvis vi ikke feile) tilligemed den Sidstnævntes ovrige 

 Samling opbevaret i det Kongelige naturhistoriske Museum. 



Hvorvidt i det Tilfælde, at Vmiaaernes Coronula balænaris skulde vise sig at være en collecliv 

 Art, Chemnitz's Nordkaper-Coronula virkelig er den samme som den af Walch beskrevne Balaims 

 pohjthalamms complanatus, eller om denne sidste snarere skulde være fra en af Sydhavets Relhvaler. 

 og maaskee Isaafald snarest fra Kapslivalen, kan vel heller ikke afgjores, med mindre det af Walch 

 beskrevne Original-Exemplar endnu er til og kan paany undersøges. 



•>) 1. c. Sec. Partie, T. IV (1769) Sect. X, p. 10. 



60' 



