476 



vilde (lerfor maaskee neppe være at undres over, hvis der fra den Side ikke lod sig frem- 

 føre Synderligt til Oplysning om liiin anden for dem mindre vigtige Rethvai. Imidlertid om- 

 tales den dog baade af Martens og Zorgdrager, og begge omtale den som en fra Nord- 

 hvalen forskjellig Slags og som Gjenstand for Fangst. Den sidstnævnte anvender endog et 

 heelt Kapitel til paa sin brede og udtværede Maade at gjøre Rede for Nordkaperens Ud- 

 bredning og udtaler det deri som sin faste Overbeviisning, at hverken denne nogensinde 

 lader sig see indenfor Gronlandshvalens Enemærker i det høie Nord, eller omvendt Grnn- 

 landshvalen i hiins sydligere Farvande , ialfald (lægger han til) har han hverken selv seet 

 eller nogensinde hort Tale om Exempler paa det Modsatte i). Om han imidlertid har 

 havt Ledighed til af egen Erfaring at blive nærmere bekjendt med Nordkaperen, er vist 

 meget tvivlsomt; den Tvivl han yltrer, om Barderne hos denne kunne strække sig saa 

 langt bagtil i Svælget som paa Gronlandshvalen, gjor det sandsynligt, at han ikke 

 selv kan have seet den fanget og dræbt; og med Undtagelse af den iîemœrkning, 

 at den kun giver 20 til 40 »Cordelem Spæk (neppe Halvdelen af hvad Gronlandshvalen 

 efter iiam skal yde), og at Spækket er fastere end dennes, anforer lian heller Ikke Noget 

 om dens m rige Særkjender. Derimod finde vi hos ham den Angivelse, at Nordkaperen 

 skal leve af Fisk, og han mener endog af denne Omstamdighed at kunne forklare, 

 hvorfor den navnlig Ondes i IJavet om Island og det nordlige Norge. Skjondt nu 

 Nordkaperen unægtelig isaafald vilde gjøre en Undtagelse fra de øvrige Rethvaler, vilde 

 man dog af den Grund alene neppe være berettiget til ganske at afvise Muligheden af, at den 

 kunde være fiskeædende; men Zorgdrager fremsætter det kun som en Formodning, og er 

 oiensynlig bragt paa den navnlig ved en Yttring af Martens, som han da ogsaa anfører, 

 nemlig at en ved Iletland fanget Nordkaper havde havt mere end en Tønde Sild i sig-). 

 Det er derfor egentlig Martens, man i den Henseende har at holde sig til; og da han 

 udtrykkelig siger, at han kun har den ovenfor anførte Beretning fra Andre, har man saale- 

 des ingen tilstrækkelig lîorgen for dens Paalidelighed-'') eller Sikkerhed for, at Ordet »Nord- 

 kaper« ikke i dette Tilfælde kan have været urigtig anvendt paa den ved Hetlaud fangede 

 Hval. Med Hensyn til hvad Martens iovrigt beretter om Nordkaperen, forholder det sig 

 omtrent som med Zorgdragers Angivelser om den ; det er klart, at han anseer det for en 

 afgjort Sag, at den er forskjellig fra Gronlandshvalen, og at han i den Henseende kun 

 gjentager den blandt Datidens Hvalfangere gængse Mening. Han fremhæver dens ringere 

 Størrelse, mindre Spækmængde og dens vilde Naturel, som gjor dens Fangst farligere end 

 Grønlandshvalens, men neppe uden efter Andres Fortælling. Rigtignok siger han paa Hjem- 

 reisen ved »Hetland" under en Storm at være blevet Vidne til en heftig Kamp mellem en 



') Zorgdrager, den tydske Oversættelse. Leipzig 1723, S. 141. 

 2) 1. e. 



'') Martens, Kr. Spitzbergische oder GroenUindistlie Reisc-Beschreibung gethan im Jahr 1G7I. Ham- 

 burg 1Ü75, S. 107. 



