480 



Naar Nordkaperen altsaa er et fra Gronlandslivalen forskjelligt Dyr, frembyder der 

 sig det Spørgsmaal, livilken uf de bekjendte Retinal- Arter den nærmest slutter sig til i 

 hele siu Bygning? 



Som bekjendt bar man efter at det ved Cuviers Forskninger var godtgjort, at den 

 i det sydlige AHanterliav og navnlig ved Kaplandets Kyster forekommende Rptlival er en 

 fra Nordhvalen hoist forskjellig Art, været temmelig enig i til denne Balæna australis 

 eller antarctica (som den ogsaa kaldtes) fremdeles at henføre alle Rethvalerne i det stille 

 Hav saavel Syd som Nord for Linien, og har saaledes ladet den samme Art udbrede 

 sig fra Kap til Australien, Ny-Zeeland og Sydamerikas Vestkyst, fra Japan til Nordamerika'). 

 Heri er man sikkerlig gaaet forvidt; en saa iimaadelig geograpbisk Udbredning af en eneste 

 Art vilde allerede i og for sig være en mærkelig undtagelse fra de sædvanlige Love, og den 

 bliver endnu mindre rimelig paa Grund af den Omstændighed, at der ingen Retbvaler 

 forekomme i den tropiske l)eel af det stille Hav (ligesaalidt som i den tilsvarende Deel af 

 Atlanterhavet) , saa at allsaa et bredt for dem uigjennemtrængeligt Belte skiller Sydhavets 

 Retbvaler fra dem i det nordlige stille Hav. Man burde desuden været saameget varsom- 

 mere med en slig Antagelse, som allerede Cuvier havde advaret imod den og udtrykkelig 

 havde udbævet, at der endog i Havet ved Afrikas Sydspidse foruden Balæna australis 

 forekom endnu en anden Rethval, som han med Visbed turde erklære for en fra biin for- 

 skjellig Art, skjøndt de Skeletdele, han besad af den, ikke vare tilstrækkelige til nærmere 

 at charakterisere den"). I den nyeste Tid bar derfor ogsaa Dr. J. E. Gray forsogt paa at 

 skjelne mellem flere Relbvalarler fra forskjellige Dele af Sydhavet og det stille Ocean, idet 

 han l'ortrinsviis bar stnttet sig til Forskjelligbeder i Bardernes Størrelse og Beskaffenhed^); 

 og selv om disse Arter endnu langtfra kunne siges at være sikkre, og en egentlig 

 Charakteristik af dem endnu mangler, er det dog rimeligt, at fremtidige Forskninger mere 

 eller mindre ville bekræfte de Resultater, hvortil hans Lndersogelser have fort, og der til- 

 kommer ham unægtelig den Roes at have bidraget til at henlede Opmærksomheden paa det 

 Mislige i kun at antage en eneste saakaldet »Sydhavshval«, og at have paapeget den betyde- 

 lige Forskjel paa Barderne, som Hvalfangerne hjembringe fra de forskjellige Dele af de 

 ovennicvnte Have, og som dog efter den blandt Zoologerne gængse Anskuelse skulle hid- 



') Schleeel, Abhariill. a. il. Gebiete d. Zoologie u. vergleich. Analomie, Helt I, p. .37. — Schreber, 

 J. C. D. v., (lie Säugtbiere in Abbild, nach der Natur mit Beschreib. I^ortgeselzt von Dr J. A. 

 Wagner. 7tei- Theil (Erlangen ISIG), p. 105. — V. d. Hoeven, Handbuch der Zoologie 2ter Tli. 

 S. etiO. — Giebel, Die Sangthiere tfcc. p. Sl. 



-] Rech. s. 1. oss. foss. 4""- Ed. T. VIII, p. 268 og 292. 



•'') The Zoology of the Voyage of H. M. S. Erebus & Terror; Mammalia by J. E. Gray, Part IH, IV, 

 V. London 1S4G, p. 47. — Catalogue of the specimens of Mammalia in the collection of the Bri- 

 tish Museum. Part 1. Cetacea. London IS.JO. 



