489 



II. 



Nordlivaleiis ydre og indre Særkjeiider. 



Den foregaaende Undersøgelse har fort til Erkjendelsen af, 1) at der ikke blot paa den 

 sydlige, men ogsaa paa den nordlige Halvkugle og atter saavel vest som ost for den gamle 

 Verden findes flere forskjellige Arter af Rethvaler; 2) at alle disse Arter synes at 

 kunne henfores til to forskjellige Grupper, hvoraf den ene kan siges at have Kapshvalen, 

 den anden Nordhvalen til Repræsentant, og 3) at den af disse to Grupper, der repræsen- 

 teres ved Kapshvalen , langtfra at være indskrænket i sin Udbredning til Havene syd for 

 Linien, tvertimod har og altid har havt hjemme i alle den nordlige Halvkugles iisfrie Have, 

 saavel i Vest som i Øst, medens hiin anden Gruppe holder sig nærmere Nordpolen og 

 navnlig (som Tilfældet er med Nordhvalen) til Isens umiddelbare Nærhed. 



Videnskabens næste Opgave maa det nu blive at udfinde tilfredsstillende Sær- 

 kjender, udvendig og indvendig paa Skelettet og alle dets enkelte Dele, idetmindste for de 

 to Arter, der ere opstillede som Repræsentanter for de to Grupper, dem vi for Kortheds 

 Skyld ville betegne som Nordhvalernes og Sydhvalernes Gruppe. 



For den sidstnævnte Gruppes Repræsentant kan dette siges at være opnaaet ved 

 Cuviers classiske Undersogelser af to Skeletter af denne Art, det ene af et voxent Dyr, 

 det andet af en Unge, begge fra Kap sendte til Parisermuseet ved den franske Naturforsker 

 Delalande. Men en lignende Sending var hidtil ikke kommen hverken Cuvier eller nogen 

 anden europæisk Naturforsker til Gode af Grønlandshvalen. Hvor høist ønskeligt det end 

 altid har maaltet være at faae dette mærkværdige Dyr, hvoraf i et Par Aarhundreder flere 

 Tusinder aarlig bleve fangede, nølere undersøgt, har dette dog hidtil aldrig kunnet lykkes. 



Saa besynderligt dette ved første Øiekast end kan synes at være, ligger dog ved 

 nærmere Betragtning Grunden dertil tydelig for Dagen. Under den tidligere saa rige Fangst 

 af dette Dyr i de nordlige Polarhave havde de enkelte mere videnskabelig dannede Hval- 

 fangere — saasom navnlig Capt. W. Scoresby — en overordentlig gunstig Leiliglied til at 

 gjøre Iagttagelser om dets Levemaade paa den Aarstid, da Fangsten udfortes, saavelsom 

 om dets Ydre, men Ingenlunde til at anstille nærmere Undersøgelser af de enkelte Dele, 

 ei heller til at opbevare og hjembringe synderligt deraf. Afseet fra Barderne, tilberedte 



Vidcnsk. Selsk.skr., 5 Rxkke, nalurvidensk. og mathcni. AM. 5 lid. 62 



