491 



lernes Beenbygning overhovedet. Vi vove imidlertid at paastaae, at Nordhvalens Skelet 

 derlil egner sig bedre end Kapshvalens, navnlig i Modsætning til Rurhvaleriies Been- 

 bygning; og det paa Grund af, at det første Resultat af enhver Sammenligning mellem 

 Kapshvalen og Nordhvalen altid maa være, at denne staaer i en skarpere Modsætning til 

 Uiirhvalerne end hiin, eftersom det er hos Nordhvalen, at Barderne, hvis umaadelige Ud- 

 vikling er Ilethvalernes væsentligste Særkjende, have naaet deres Iløidepunkt, og alle de 

 indgribende Formeiendommeligheder, som betinges af den overordentlige Bardeudvikling, 

 maae følge Skridt for Skridt med den. 



Men vi have endnu en ny Grund at anføre for at benytte Nordhvalen fremfor den 

 kapske Sydhval til Repræsentant for Rethvalernes Slægt, og det en Grund, der ifølge det 

 Foregaaende vel kunde siges at være overraskende, den nemlig, at, hvor mange Besvær- 

 ligheder og Bekostninger det end altid maa føre med sig at skalfe Skelet og Indvolde til- 

 veie af saa colossale Dyr som Rethvalerne overhovedet, ville disse Besværligheder og Be- 

 kostninger dog i Reglen være langt mindre betydelige for Nordhvalens Vedkommende end 

 for enhver anden Arts, saalænge det kun er med dens regelmæssige Kystfangepladser (i 

 Grønland), ikke med Sydhavshvalernes (ved de africanske og nyzeelandske Kysler), at euro- 

 pæiske Museer hidtil vides at være traadt i Forbindelse, hvortil endnu kommer den paa- 

 skjønnelsesværdige Beredvillighed, der bestandig har været viist de danske Museer og 

 Videnskabsmænd fra den Kongl. grønlandske Handels Directions Side og fra de ved det 

 nordlige og sydlige Inspectorat ansatte Embedsmænd, tidligere navnlig Fir. Major Fasting og 

 den desværre tabte Capt. Holbøll, i seneste Tid de Herr. Dr. Rink og Justitsraad Olrik. 



Det er nemlig, som Erfaringen har lært, ikke fra Hvalfangerskibene, men fra de regel- 

 mæssige Kystfangepladser, at man kan gjøre sig Haab om at faae det til Rethvalernes 

 Studium nødvendige Materiale. Hvor heldige vi i denne Henseende have været, vil frem- 

 gaae af Listen paa det Materiale, der har staaet til vor Raadighed ved denne Under- 

 søgelse. 



1) Det fuldstændige Skelet af et omtrent 47 Va Fod langt, ifølge Angivelsen mand- 

 ligt Individ. Det blev 1 Aaret 1846 mod Godtgjørelsen af de forholdviis ubetydelige Om- 

 kostninger af Capt. Holbøll overladt Bestyreren af Universitetets zootomisk-physiologiske 

 Museum og af ham til Museet, og har deri staaet opstillet indtil Vinteren 1800 — 01, lige- 

 som det ogsaa er fornemmelig efter det, at Afbildningerne ere tagne paa den efterfølgende 

 2den, 4de, .bte og 6te Tavle. Men da det, skjondt iøvrigt fuldstændigt, havde den Mangel, 

 at alle de forreste Halehvirvler vare aldeles udartede i deres Form ved Exosloser, og da 

 dets Bækkenbeen kun fandtes at bestaae af to Knogler paa hver Side, medens den tredie, 

 der turde have den allerstørste Interesse , manglede, har det nu maattet vige Pladsen for 

 det følgende, der med alle deltes Fuldkommenheder ikke havde nogen af disse to væsent- 

 lige Mangler. 



Ü2- 



