502 



der forestiller Næsefløien og ved Muskeltrevler lader sig trække saaledes ind, at hvert af 

 Næseborene forvandles til en kredsrund. Aabning, netop som Tilfældet er med Tandhva- 

 lernes enkelte Næsebor under Indtrækningen af den forreste butte Læ.be , der svarer til 

 de to, her sammensmeltede Næsefloie. 



Øinene sidde bos Nordhvalen meget lavt, hos den Nyfødte kun et Par Tommer 

 ovenfor Mundvigen, paa Toppen af en lille Ophoining l^k' længere bagtil end BlæsehuUerne. 

 Oienspallen var hos de Nyfødte kun ■'"A" lang, hos den Voxne 2V4" men for og bagtil 

 forlængede den sig i en ikke gjennemgaaende Hudspalte, hvorved dens Længde blev â'/a". 

 Selve Oienlaagene vare hos den Voxne 6" brede, tilsammen 5" høie, hvidgule med fine 

 sorte Prikker lig Krudtpletter, og stak ved denne Farve stærkt af mod den omgivende kul- 

 sorte Hud; hos den Nyfødte vare de allerede kun lidet bevægelige, hos den Voxne vare de 

 under Opbevarelsen i Saltlage blevne liaarde som Træ; Øienhaar forefandtes ikke. Øie- 

 æblet selv er meget lille , hos det voxne Dyr forfra bagtil 2" (Pukkelhvalens 2^k") , i Tver- 

 maal 2^k" (Pukkelhvalens 8^2"); den tversgaaende Pupil 1'". 



Øreaabningerne fandtes paa den nyfødte Nordhval 9" 6'" bagfor og 1" T" lavere 

 end Øinene , vare næsten kredsrunde og henved 2'" i Tvermaal '). Men i Henseende til 

 Leiet af disse Dele synes der at linde temmelig betydelige Afvigelser Sted; thi paa det 8V2' 

 lange Foster fundtes Øreaabningerne kun 3" bag Øinene og 1" hoiere end en vandret Linie, 

 der tænkes trukken fra Uiespalten bagtil. Xi have ogsaa bavl Leilighed til at undersøge 

 Øreaabningerne af den udvoxne Hval, hvoraf vi, foruden det fuldstændige Skelet, have mod- 

 taget adskillige bløde Dele. De vare saa smaa , at kun en ganske flin Sonde lod sig føre 

 ind igjenuem dem. 



At der hos Nordhvalen , ligesom hos de fleste andre Hvaldyr navnlig i den spæ- 

 dere Alder, lindes endeel Haar paa Kjæberne, har allerede Martens -) og senere end mere 

 bestemt Scoresby angivet •''). Paa den Nyfødte saavelsom paa de to Fostre vare de, som 

 Følge af den begyndende Opløsning, rigtignok faldne af, men efter Fjernelsen af den tykke 

 bløde Overhud (Grønlændernes Maltak) kom dog alle de naalestiklignende Aabninger for 

 Dagen, hvori de havde siddet. Hvert af disse Huller sad paa Toppen af en lille, henved 

 ]'" stor Hudknop og blev derved saa meget lettere at kjende (see Tavle 1 Fig. 4 og 5). 

 Efter disse Haarknoppers Antal at domme, har Nordhvalen endog flere Haar, end der endnu 



') Det er med Urette, at Fr. Cuvier (de l'histoire naturelle des cétacés p. 367) angiver, at Scoresby 

 ililve sliulde have fundet Øreaabningerne hos Nordhvalen. Scoresby angiver udtrykkeligt, at de hos 

 en Patteunge af 19' Længde havde 2'" i Gjennemsnit, altsaa netop som paa vor 13' lange. (Journal 

 &c. p. 154.) 



2) Spitzbergische oder Groenlandische Reise Beschreibung, Hamburg 1G75, p. 9S: »fornen an den 

 Lell'tzen unten und oben sitzen kurtze Haar«. 



^) Account of the Arctic Regions, I, p. 458. 



