503 



er fandet pau noget andet Hvaldyr, skjøndt rigtignok l'or allerstorste Delen sammentrængte 

 lieelt fortil piia begge Kjæber, slet ikke langs Overlæben, hvor de dog ellers netop for- 

 trinsviis (hos Tandhvalerne endog ene og alene) have deres Sæde. Paa Snudespidsen taltes 

 hos den Nyfødte 66 Huller, hos Fostret omtrent 60. Uden just at sidde i nogen bestemt 

 Orden, vare de dog nogenhmde samlede i en Bue, hvis hvælvede Rand vendte fortil og 

 nedad (Tavle I Fig. 5). Paa Underkjæben var Forholdet ganske anderledes. Heelt fortil 

 paa Symphysen fandtes et 2" bredt Rum uden Haarknopper, udenfor dette sad endeel no- 

 genlunde regelmæssig ordnede i 4 til 5 Rækker (Tavle 1 Fig. i). Lidt efter lidt tabte disse 

 sig dog udad og bagtil paa een Række nær, der (Tavle 1 Fig. 1) fortsatte sig langs Under- 

 læbens Ikfæstelse til Kjæben i Form af 6 til 7 stedse længer fra hinanden rykkende Huller, 

 det sidste i en Afstand af omtrent 2' fra Underkjæbens Midte. Paa Underkjæbens høire 

 Side taltes hos den af Major Fasting skjænkede Nyfødte ialt 48, paa venstre derimod 55 

 Huller, hvilket allerede viser, at Haarenes Antal her ikke er saa bestemt som hos mange 

 andre Hvaldyr. Omkring Blæsehullerne, hvor baade Vaagehvalen og den grønlandske Puk- 

 kelhval have enkelte Haar siddende, fandt vi paa denne nyfødte Nordhval ikke mindste 

 Spor til Haarknopper eller Aabninger, hvori kunde have siddet Haar. Paa Fostret derimod 

 stod 8 — 9 tydelige Haarknopper som en Krands omkring hvert af Blæsehullernes bageste 

 Hjørne. Heraf skulde man kunne finde Anledning til at antage, at disse Haar falde ud i 

 selve Fosterlivet; men paa Hudstykket med den udvoxne Hvals Blæsehuller sad endnu tæt 

 ved Snittladen et enkelt Haar lige midt imellem deres bageste Ender. Det var kun 10'" 

 langt, omtrent V tykt, guult af Farve, meget stivt og fast uden mindste Spor til 

 Boining. 



Bagved den svage Hvælving, hvorved Baghovedet antydes, sænkede Ryglinien (Ryg- 

 gens Omrids) sig hos de Nyfødte ganske lidt nedad, saa at den forreste Deel af Ryggen 

 var noget huul; men den hævede sig derpaa atter i en meget svag Bue til omtrent samme 

 Høide som paa Baghovedet. Dens hoieste Punkt fandtes omtrent lige ovenover Navlen. 



Buglinien dannede en bugtet Linie. Lige foran Lufferne var den lidt indbugtet, 

 hvorved Legemet paa dette Sted blev ligesom lidt indknebet. Derpaa løb den til Gattet 

 i en jevn Bue , hvis største Krumning laae noget nærmere ved hiin Indbugtning end 

 ved Gattet. 



Kroppens Gjennemsnit var fortil næsten kredsrund ; henimod Gattet blev den noget 

 sammentrykt fra Siderne, navnlig nedad, saa at Gjennemsnittet her blev ægformigt. Imid- 

 lertid maa det ved denne Beskrivelse af Kroppens Form ei tabes af Sigte, at Bughulen i 

 længere Tid havde været aabnet og Indvoldene udtagne, saa at Formen sandsynligviis er 

 noget forskjellig hos det levende Dyr. 



Ved Gattet gaaer Kroppen umærkelig over i Halen. Dennes Længde, maalt til Ind- 

 snittet mellem Halefinnens Flige, udgjorde "/se af Totallængden. Dens Gjennemsnit er lige 



