511 



at tænke os Periodiciteten i begges Nydannelse som samtidig, og dot bliver da klart, at 

 Forholdet imellem dem netop maa blive, som allerede Hunter har beskrevet det at være. 

 Samtlige Barkdelens Lag kunne kun antages dannede fra Kiimbladets Overflade. Jo hur- 

 tigere Bardepladen voxer frem, navnlig i den yngre Alder, desto færre Lag lægge sig ind- 

 vendig fra op mod de allerede forhornede Lag af Barkdelen, desto tyndere bliver allsaa 

 denne; jo langsommere den skeer i den senere Alder, deslo tykkere. Paa Biharderne af det 

 22Va' lange Individ viser der sig en Særegenhed, som lader formode, at Barkmassens Dan- 

 nelse for en Tid endog ganske kan udeblive. Gjennem hele Bardesættets Længde, med Und- 

 tagelse af et kort Stykke fortil, mangle nemlig disse smaa baandformige Bibarder al Bark- 

 beklædning i den mellemste Trediedeel af det Stykke, hvormed de rage frem af den hvide 

 Mellemmasse, og vise sig her som et simpelt Børsteknippe, fuldstændigt ligt det paa Pladens 

 frie Rand, medens Barklaget, dog er aldeles normalt dannet ikke blot ovenfor men ogsaa 

 nedenfor det omtalte Sted. 



Bardepladernes Ringe med de ofte endnu paa tørrede Exemplarer tilheftede fine 

 Hinder, der altid have deres frie Rand vendte henimod Ganen, bevise, som sagt, en Perio- 

 dicitet i Barkdelens Dannelse. Men til Bestemmelsen af Periodernes Længde deri, haves 

 ingenlunde endnu de nodvendige Data. Kun saameget knnne vi allerede nu bestemt 

 angive, at de ikke svare til Aargangene. Thi paa Barderne til vort 22V.T Fod lange Skelet 

 findes allerede mangfoldige saadanne Ringe, og dog er det vist, at, i Analogie med Hval- 

 dyrenes hurtige Væxt, den ved Fødslen omtrent 13 Fod lange Nordhval allerede i de to paa- 

 følgende Aar maa antages at naae denne Størrelse. Langt mere tilbøielige skulde vi være 

 til at tyde som en til Aarstiderne svarende Periodicitet i Barkdannelsen den paa Bibarderne 

 af det samme Individ nys omtalte Afbrydelse af Barkmassen, eftersom den vilde angive en 

 Alder af 2 Aar, og dette netop er den Alder, som dette halvvoxne Dyr ifølge sin Størrelse 

 kan antages at have havt. 



Ligesom Bardepladernes Barkdeel dannes fra Kiimbladenes Overflade, saaledes 

 maa Marvdelen antages dannet fra deres ned- og indadvendende frie Rand. Marvdelen be- 

 staaer væsentlig af hornede Rør, de samme, der ved Bardepladens indre Rand træde frit 

 frem i Form af Børster, idet Barklaget her taber sig eller, tildeels idetmindste, slides af, 

 og som Kimer til disse Børster have vi allerede betegnet de bløde Trevler, der findes paa 

 hiin ind- og nedadvendte Rand af Haarkimebladet. Disse Trevler ere saa talrige, at hele 

 Kiimbladet her med Rette kan siges at være udtrevlet i dem. Hos Finhvalerne have vi 

 navnlig overmaade tydelig seet dem danne idetmindste tre Længderækker i hele den frie 

 Rands Udstrækning. Vi have allerede gjort opmærksom paa, at man aldrig forud kan be- 

 stemme, hvor langt en Haarkime strækker sig ind i et Haars eller en Børstes Indre; her 

 lader sig altsaa ei heller bestemme, hvor langt disse blode Trevler strække sig ind i Barde- 

 pladernes Marvdeel. Hos Rørhvalerne strække de sig meget langt ind deri. Paa den i 



