513 



Bardekiimblade ikke mindre end Rorlivalernes ere besatte med trevleformede Haarkimer paa 

 deres ned- og indadvendende Rand , kun at disse binde Trevler, i Lighed med selve Elaa- 

 rene, ere ulige finere saavel paa den frie Rand som i det Indre af alle Rethvalernes og 

 fortrinsviis af Nordlivalens Barder. Derhos have de ogsaa forekommet os meget kortere, 

 hos den Nyfødte omtrent 6'", hos den Voxne (forsaavidt dømmes kan af Forholdet i de 

 forreste og bageste Plader i Bardesælten(>) neppe synderlig længere ; men hoist sandsynligt 

 er det unegtelig, at de saavel ved den konstige Løsning af det vo\ne Inilivids Barder, som 

 ved den af Forraadnelsen bevirkede af den Nyfødtes, ere blevne overrevne. 



Resultatet af disse fagllagelser over Forholdet mellem de hornede Barder og deres 

 Kimer hos Nordhvalen bliver altsaa, at skjøndt det i alt Væsentligt, som man kunde vente, 

 er ganske ligt det hos Rørhvalerne, vise sig dog meget mærkelige Afændringer deri, der 

 alle svare til Nordhvalsbardernes ulige finere og compactere indre Bygning. 



Vi gaae nu over til at meddele endeel Iagttagelser til Oplysning af Aldersforskjel- 

 h'ghederne ved Nordhvalens Barder. 



Det synes at være en gjenneragaaende Regel, at Barderne ikke træde frem for om- 

 trent ved Begyndelsen af Fosterlivets sidste Halvdeel. Paa vort 8V lange Nordhvalsfoster 

 var der ikke endnu noget Spor af dem at finde. I den spædeste Tilstand have vi iagt- 

 taget dem paa det af Capt. Holbøll i Saltlage ncdsendte Hoved, der var 3' 8" luigt, alt- 

 saa kun 4" kortere end den Nyfodtes. Ganske vist er det Hovedet af en ufodt Unge, 

 men ialfald af et omtrent fuldbaaret Foster, og ved at holde del sammen med den 

 INyfødtes faae vi altsaa en tydelig Forestilling om Tilstanden af Nordhvalens Barder ved 

 Fødselen. 



Hos den Ufødte var den bløde Mellemmasse saa overveiende, at Bardepladerne, 

 skjøndt allerede indtil 3" høie ved deres udvendige glatte Rand , dog vare næslen heelt 

 skjulte deraf, og kun Borsterne stak frit frem. Bibarderne vare endog saa fuldstændig ind- 

 hyllede deri, at de toge sig ud som smalle Smaablade eller tykke Trevler, hvide af Farve, 

 skjøndt de ved nærmere Undersøgelse fandtes a' bestaae hver af et Knippe Haar, der holdtes 

 sammenklæbede af Mellemmassen. En særlig pladeformet Barkmasse var endnu ikke kjen- 

 delig paa nogen at disse spæde Bibarder, og dette turde vel være tilstrækkeligt Beviis for, 

 at Haaret altid er det Førstdannede af enhver Barde, om Saadant ikke allerede fremgik 

 af den almindelig gjeldende Regel, at ved alle Horndannelser begynder Forhorningen paa 

 de yderste Spidser. Hovedbarderne vare allerede forsynede med en Barkdeel, skj(mdt kun 

 i Form af et meget tyndt Hornoverlræk; iovrigt beslode de kun af en blod, men seig 

 Marvdeel, der temmelig let lod sig splitte i kilter snorlige Horntrevler. 



Til de nys beskrevne Barder hos den ufødte Nordhval, med hvilke den Nyfødtes, 

 saavidt skjoimes kunde af de endnu tilbageblevne Hovedbarder, stemmede ganske overeens, 

 svarede ikke blot i Antal og Stilling, men paa en vis Maade ogsaa i Form og Størrelse de 



Videiisk. Selsk. Skr., 5 Række, natiirvidensk. og mathem. Afd. 5 Ud, 05 



