515 



frem meget Imrligt efter hverandre. Thi medens der hos Fostret i Svangerskabets Midte 

 endnu slet iki<e findes nogen Barde, synes de allerede hos det fiildbaarne Foster at være 

 tilstede i deres fulde Antal. Vi sige »synes«; thi det er altid vanskeligt, for ikke at sige 

 umuligt, bestemt at angive Pladernes Tal i et IJardesæt, navnlig fordi de for- og bagtil 

 omsider blive saa smaa og saa uregelmæssig stillede, at man ikke strengt kan skjelne 

 mellem Bibarder og Barder eller bestemme, hvormange af dem hore til een og samme 

 Tvcrrække. Hos den Nyfodte kunde imidlertid i Yderrækken af hvert Bardesæls Kime adskilles 

 308 regelmæssig stillede Tverfolder, hvortil endnu maa regnes, hvad de uregelmæssig stillede 

 omtrent kunne udgjøre, nemlig bagtil mindst 11, fortil 4 — 5, hvorved altsaa del hele Antal maa 

 anslaaes til 324, og dette synes virkelig ogsaa at være Bardetallet hos de voxne Individer. 

 I Bardesættene til det 22'.s' lange Individ kunde af tydelige Plader nemlig kun tælles 310, 

 og de utydelige Tverrækker heelt for- og bagtil kunde ei heller anslaaes til meer end 

 omtrent 14 i Alt. Naar altsaa Bardernes Antal ikke er større hos den halvvoxne Nordhval 

 end hos den nyfødte, er det iull'ald høist usandsynligt, at det skulde tiltage i en senere 

 Alder; ei heller kjendes nogen Iagttagelse, der skulde kunne tale derfor. Hvalfangerne 

 hjembringe af de store Nordhvaler sædvanligviis 500 Barder i All, allsaa 250 fra hver 

 Side, men lade de længst for- og bagtil siddende upaaagtede. En omtrentlig Beregning 

 af Bardepladernes Tal hos den i 1859 ved Holsteinsborg fangne Hval er blevel os mulig- 

 gjort derved, at de upaaagtede Smaabarder heral ere komne os til Hænde. Til den 

 grønlandske Handel indsendtes i Alt 518 Barder, af hvilke de 100 betegnedes som 

 Undermaals, og paa vore fire Endestykker af de to Sæt lade sig i Alt tælle 86, hvilket til- 

 sammen udgjnr 604 eller 302 til hver Side. Det er neppe tvivlsomt, at her jo adskillige 

 ere gaaede tabte mellem Undermaalsbarderne og de største af dem, der endnu sad paa 

 Ganeslykkerne; men at det skulde være synderlig flere end 22 i hvert af Sættene, syntes 

 os allerede at modbevises ved en umiddelbar Sammenligning af hines og disses Størrelse. 



I Henseende til Bardepladernes gradvise Væxt i Længden og Breden, maae vi først 

 gjøre opmærksom paa, at naar deres Antal virkelig er det samme hos den Nyfodte som 

 hos den Voxne , saa maa ogsaa de allerforreste og allerbageste i Sættene kun voxe meget 

 svagt; thi ikke blot hos det 22'/3' lange qvindelige Individ, men selv hos det 44 V/ lange 

 aldeles udvoxne mandlige vare disse meget korte, den mindste Plade kun omtrent 2" lang. 



Det Samme kan siges om Bibardernes Væxt i Forhold til Hovedbarden; thi medens denne 

 sidste voxer fra 3 Tommer til 1 1 Fod, er det vist, at de største Bibarder aldrig blive synderligt over 

 1 Fod, hvorom man let kan overbevise sig ved et Blik paa Hovedbardernes indadvendende Rand. 



Hvor stærkt derimod de midterste Bardeplader hos Nordhvalen voxe efter Fødselen, 

 fremgaaer allerede tildeels af det Foregaaende. Hos den Nyfødte vare de (langs den ydre 

 Rand) 4" 4'" lange (regnet til Spidsen af Haarene), 1" 9'" brede, henved V tykke, og 

 havde en indbyrdes Afstand af omtrent I'". 



65* 



