530 



Strækning er mere bøit end bredt, bliver lier fladtryiit, og Mellemkjæbebenenes forreste 

 Ender slutte sig tæt op til denne Urplougbenets fladtrykte Spidse. Paa Ganefladen, hvor de 

 (Tab. 4 Fig. 3 i) tage sig ud som en umiddelbar Fortsættelse af Overkjæbebenene , omfatte 

 de den kun til begge Sider og lade den ligge blottet i Midten. Forsaavidt kunne de siges 

 her at vige ud fra hinanden; men saa stærkt, som dette Forhold er fremstillet i Cuviers 

 og Brandts Tegninger (ikke i d'Altons af samme Exemplar), hvor Mellemkjæbebenenes 

 forreste Ender endog vige ud til Siderne i Form af et Par Vinger, kan det neppe have 

 viist sig uden ifølge en , formodentlig ved Tørringen opstaaet Fordreining af de her for- 

 holdsviis tynde Knogler. 



Medens Overkjæbens Ganeflade hovedsagelig dannes af Overkjæbebenene, dannes 

 derimod deus øverste Flade fornemmelig af Mellemkjæbebenene. Ligesom disse Knogler 

 allerede fra Ganefladen saaes at omfatte Urplougbenets forreste stumpe Spidse foroven og 

 paa begge Sider, saaledes dække de fremdeles denne colossale Bruskdeel i hele dens 

 Længde lige til Næseaabningens forreste Hjørne og komme netop derved til at indtage den 

 allerstørste Deel af hele Overkjæbens øverste Flade. Ved denne Aabning vige de ud fra 

 hinanden for at danne største Delen af dens frie Rand eller Karm, nemlig kun med Und- 

 tagelse af heelt bagtil, hvor de erstattes af Næsebenene (n). Bag Aabningen omfatte de 

 Næsebenene og støde som sædvanlig op til Pandebenene. Den af dem og af Næsebenene 

 dannede Karm om Næseaabningen hæver sig, især bagtil (Tab. 2, Fig. 2 : 1— n), saa stærkt i 

 Veiret, at den nok fortjener at sammenlignes med et Rør, om end unegtelig et meget 

 kort og vidt. Delte Rør peger opad og fortil; til hver Side er det bukket lidt om 

 udefter (Tab. 4 Fig. 1). hvorved dets Sidevægge blive synlige, fortil derimod er det ligesom 

 klemt noget sammen fra Siderne og taber sig umærkelig paa den foranliggende Deel af 

 Mellemkjæbebenene. 



Til hver Side udenom Mellemkjæbebenene indtage Overkjæbebenene en forholdsviis 

 ringe Deel af Overkjæbens øverste Flade; i Høide med Næseaabningen, hvor dennes Karm 

 er bukket lidt om udefter, skjuler hos den Nyfødte Karmen dem aldeles. Bagfor Aab- 

 ningen synes Overkjæbebenene derimod endog at træde langt stærkere frem hos Nordhvalen 

 end hos Rørhvalerne, navnlig i Form af en trekantet Plade, hvis bageste Rand støder til 

 Pandebenet i hele dette.« Strækning indenfra udad, og hvis ydre Deel løber ud i den alle- 

 rede ovenfor omtalte processus orbitalis. Hos Rorhvalerne mangler denne trekantede Plade 

 ingenlunde, men hos dem dækkes den saaledes af et fra Pandebenet udgaaende Beenstykke, 

 at den synes splittet i to Forlængelser, hvoraf den ene (Tab. 3 Fig. 2 og 3: m') strækker 

 sig bagtil og indad mod Pandebenets forreste Rand, den anden (m°) forlænger sig udefter 

 som processus orhitalis. 



Næsebenene (Tab. 3 Fig. 1, Tab. 2 Fig. 2 og Tab. 4 Fig. 1: n) ligge hos Nord- 

 hvalen ligesom hos Kapshvalen fremme bag Næseaabningen i Form af to langstrakte fiir- 



