534 



Nordhvalen nærmere end Kapshvalen; men derhos vil man i Smalheden af Nakkebenets 

 Skældeel og i dets Sidedeles større Brede og mindre Længde finde tilstrækkelig Anledning 

 til her at formode en til Nordhvalgruppen henhorende særlig Art. 



Paa Baghovedets Underdade (Tab. 4 Fig. 2) sees Overkjæbebenene endnu tildeels at 

 bibeholde deres Overvægt i Ganens Dannelse. Bagtil viser Grændsen mellem deres Side- 

 dele [processus orbitales) og Midtslykket sig i Form af en meget dyb Spalte i deres Gane- 

 plade. Den danner Indgangen til en dyb Hule i Benenes Indre, og fortil forlænger Spalten 

 sig i Form af en Række Gjennemgangsaabninger for Kar og Nerver. En Mængde lignende 

 Aabninger findes nærmest udenom selve Spalten. Selve Midtstykket af hvert af Overkjæbe- 

 beneues Ganeplade spalter sig atter bagiil i to smalle Forlængelser, hvoraf den ydre er 

 den længste. Spalten imellem dem indtages af Ganebenenes forreste Ende. Hos den voxne 

 Nordhval er denne forreste Ende af Ganebenene tilspidset og disse Knogler (p) overhovedet 

 smalle. Bagtil vige de ud fra hinanden i en spids Vinkel, hvori den af Plougbenets lod- 

 rette Plade dannede Næseskillevæg for en liden Deel bliver synlig. Til Ganebenenes bageste 

 stærkt udadvendte Rand slutter sig, som sædvanlig, Vingebenenes (u) Ganeplade, paa hvis 

 frie Rand (h) en egentlig Krog (hamulus pierygoideus) neppe lader sig adskille (saaledes 

 som Tilfældet er hos Ilorhvalerne). Af Vingebenene er desuden paa Craniets Nederflade 

 endnu synlig, ikke blot den ovenomtalte smalle Forlængelse, der tjener til Støtte for Isse- 

 benets Andeel i Seeuervereret, men ogsaa en liden Deel af deres dybt mellem de øvrige 

 Knogler indkilede Midtstykke. 



Hos den voxne Nordhval er Ganen, og dermed Mundhulen, saa stærkt forlænget 

 bagtil, at dens ved Vingebenene dannede bageste Rand nærmest Midtlinien tillige bliver 

 den bageste Rand af selve Craniets Nederflade. De til Hjerneskallens Gulv og til Hore- 

 redskaberne svarende Knogler ere deels blevne saa stærkt skudte opefter eller saa stærkt 

 dækkede af Ganeknoglerne, eller ialfald blevne forholdsviis saa smaa, at de enten slet ikke 

 mere ere synlige eller dog idetmindste træde heelt i Baggrunden for de til Ganens eller 

 til Baghovedets Sideforlængelser hørende Beendele. Intetsteds ellers viser den Nyfodtes 

 Cranium sig saa forskjelligt fra den Udvoxnes som netop her, og lil Oplysning heraf gives 

 endnu, lil Sammenligning med vor Afbildning i den 4de Tavles 2den Figur, et Træsnit af 

 den tilsvarende Egn hos vor nyfødte Nordhval. Bogstavmærkerne b, g, m, p, t, t', u, v 

 og z have her samme Betydning som i denne Figur paa den 4de Tavle; ut belyder den 

 ydre og længste af de Forlængelser, hvori Midtstykket af Overkjæbebenets Ganeflade bagtil 

 er spaltet, m' Overkjæbebenets processus orbitalis, o- Nakkebenets Grundstykke, u' den 

 Deel af Vingebenet, der lægger sig op mod Issebenet, u' den til Nakkebenet stødende 

 Deel af Vingebenet, v' den bageste Deel af Plougbenet. 



