550 



danne en uadskillelig Beenblok, men ogsaa hos den Nyfndte og hos Fostret, hvor de danne 

 en ligesaa uadskillelig Bruskraasse. Denne Sammensmeltning er altsaa hegrundet i disse 

 Deles oprindelige og normale Dannelse og tør neppe stilles i Lighed med den mere tilfæl- 

 dige mellem den sidste Halshvirvel og den første Brysthvirvel, aldeles ikke med den 

 reent pathologiske, der ikke sjeldent forekommer hos Dyr og Mennesker. Mellem de 6 

 forreste Halshvirvler findes hos ældre Individer neppe noget Spor til et Brasklag, men vel, 

 og det selv endnu paa de voxne Individer mellem den 6te og 7de Halshvirvel. End lyde- 

 ligere træder Mellembriisken altid frem mellem denne og den første Brystlivirvel. I Ryg- 

 radens øvrige Forlob tiltager denne Mellembrusk i Tykkelse lige indtil de forreste Halehvirvler, 

 mellem hvilke den er allertykkest; derefter aflager den jævnt mellem hveri af de følgende 

 Hvirvelpar, skjøndl den selv mellem de allerbagesle endnu er meget betydelig i Forhold til 

 disse Hvirvlers Størrelse. 



Samtlige Mellemhruske i Nordhvalens Rygrad tage sig udvendig saa lykke ud, at 

 man ved at betragte denne i dens Heelhed. hvad enten tørret eller endnu frisk, neppe 

 kan værge sig mod den Forestilling, al de maae have en overordentlig stor Indflydelse paa 

 dens Længdemaal. Paa Halen synes Mellembruskene ofte endog at være næslen lige saa 

 tykke som selve de Hvirvler, hvorimellem de ligge. Men tager man paa del voxne Skelet 

 disse Bruske bort og udmaaler derefter Rygradens Længde paa de rensede Hvirvler, opstab- 

 lede i relie Orden ovenpaa hinanden, finder man, at Mellembruskenes Andeel i Rygradens 

 Længde lios en voxen Nordhval i det Hele neppe udgjør mere end hoisl 3 Fod, at den all- 

 saa i Virkeligheden er langt mindre, end den udvendig fra synes at være. Grunden hertil 

 ligger nalurligviis deri, at disse- skiveformede Senebruske ere langt tykkere ved deres Kreds- 

 rand end i deres midterste Deel, hvor de neppe nogetsteds paa Hvirvelsøilen ere tykkere end 

 IV2", paa de fleste Steder kun Vs", i Bryslegnen neppe over 'la". Paa Skeletter af yngre 

 Individer ere Mellembruskene unegtelig forholdsviis tykkere; men her gjælder det i endnu 

 høiere Grad, at Afstanden mellem Hvirvellegenierne synes slørre, end den i Virkeligheden 

 er, og det af den simple Grund, al Hvirvellegemernes Endeplader lage sig ud som hurende 

 til Mellembruskene (see 2den Tavle Fig. 3). 



Til at bestemme Længdeforholdene af Rygradens forskjellige Egne hos den voxne 

 Nordhval have vi fortrinsviis holdt os til det 44'/3' lange Skelet, fordi vi derpaa endnu ved 

 Modtagelsen fandt Mellembruskene for største Delen vedligeholdte og ikke kjendelig ind- 

 tørrede. Hele Rygraden var ved Skelettets Ankomst 26' 10", og heraf faldt 



paa Halsens 7 Hvirvler 10" eller forholdsviis 



» Brystegnens 13 - 6' 2" .. 



" Lendeegnens 13 " 9' 8" » » 



M Halens 22 « 10' 2" .. 



