551 



Nordhvalens Ilvirvelbfien ere nok siui tun^e som de store Finhvalers og Pukkel- 

 hvalers, men af Udseende dog i det Hele taget mindre plumpe, hvilket vel kommer deels 

 deraf, at paa de største af dem, navnlig paa Lendehvirvlerne og de forreste Halehvirvler, 

 Tvenulvæxterne ere meget lange, hvorved Legemerne blive forholdsviis mindre, og deels 

 deraf, at Itiien er bredere, hvorved ogsaa Ledudva'xterne i det Hele taget spredes stærkere 

 ud fra hinanden og Legemet træder mere tilbage. 



Et fælles Kjendemærke for alle Nordhvalens Hvirvelbeen vil iøvrigt neppe kunne 

 paavises; det Charakteristiske ved dem er tvertimod snarere noget heelt Forskjelligt i hver 

 Egn især af Rygraden. 



See vi først hen til Halshvirvlerne, saa finde vi her strax Nordhvalen meget ioine- 

 faldende eharakteriseret ved disse Beendeles Form og Sammensmeltning, navnlig i Modsæt- 

 ning til Itørhvalernes. Saaledes især med flensyn til Tverudvæxlerne af den 2den— 

 7de Hvirvel. I Grunden ere disse Udvæxter hos alle Bardehvalerne ringformede, og det 

 navnlig som Følge af den store indbyrdes Afstand mellem deres øverste og nederste Rødder, 

 hvorhos det er mindre væsentligt, hvorvidt Ringen heelt forbener (som Tilfældet i Reglen 

 er hos Finhvalerne) eller (som hos Pukkelhvalerne) forbliver brusket udadtil hele Livet 

 igjennem. Af Tverudvæxternes to Rodder mangle, som bekjendt, de øverste aldrig, hvor- 

 imod de nederste i Reglen kun findes paa de 5 mellemste Haishvirvler. Saaledes ogsaa 

 hos Nordhvalen; ja i enkelte Tilfælde sees her endog ogsaa paa den 7de Halshvirvel endnu 

 et Spor til dem (hvorimod de hos Pukkelhvalerne endog allerede mangle paa den üte). En 

 fuldstændig Forbening af de to Rødder, hvorved Tverudvæxterne blive til Beenringe, finder 

 derimod ikke Sted hos Nordhvalen paa nogen af Hvirvlerne, end ikke paa Epistropheus. 



1 en anden Henseende stemme disse Dele hos Nordhvalen overeens med de til- 

 svarende saavel hos Finhvalerne som hos Pukkelhvalerne, nemlig deri, at der finder en 

 stærk Tilnærmelse Sted paa hver Side mellem Tverudvæxten af Epistropheus og den af 

 alle de efterfølgende Haishvirvler og den første Brystlivirvel, ved hvilken gjensidige Til- 

 nærmelse alle disse Hvirvlers Tverudvæxter i Fællesskab komme til at danne et Tilheft- 

 ningspunkt for det første Ribbeen. Men istedetfor at denne Tilnærmelse hos Finhvalerne 

 og hos Pukkelhvalerne skeer saaledes, at den ringformede Tverudvæxt paa Epistropheus 

 bøier sig tilbage over de efterfølgende Tverudvæxter, og disse ialfald kun svagt bøie sig 

 fremad mod dem, forholder det sig omvendt hos Nordhvalen. Hos denne nemlig bøier 

 tvertimod Dreierens Tverudvæxter sig kun meget svagt tilbage, men de andre Halshvirvlers 

 Tverudvæxter, især dog den 7de Halshvirvels tilligemed den 1ste Brysthvirvels, ere bøiede 

 meget stærkt forud (samml. Tab. 2, Fig. 3); og da nu den 3die , ide, 5te og 6te Hals- 

 hvirvel ere meget sammentrykkede, hele Halsen altsaa ogsaa meget kort, komme derved 

 disse Tverudvæxter til at naae heelt op i Høide med den øverste Rod af Dreierens Tver- 

 udvæxter. Allerede derved faaer denne hele forreste Egn af Rygraden et ganske andet Ud- 



