553 



paa det foreliggende Exemplar er afbriull inrllcm den -ide og àte, i andre Tilfælde mellem 5te 

 og Gie Hvirvel. Til begge Sider af denne Beenkam \ise derimod Atlas og Kpistroplieus sig, 

 herfra betragtede, fuldstændig adskilte, og det Samme gjelder for den 6te og 7de Hvirvel. 



Af den 3die, kle, 5te og Gie Hvirvel ere IJiierne tilligemed de fra dem udgaaende 

 øverste Tverudvæxter nregelmæssig sammensmeltede, og disse Udvæxter tildeels rudimen- 

 tære. Da saaledes ikke blot næsten alle Halslivirvlernes nederste, men ogsaa de allerflesles 

 øverste Tverudvæxter ere rudimentære, bliver den vidtgabende, men meget korte Ganalis 

 inte rvertebralis (see det 1ste Træsnit Pag. 552, og Tab. 2 Fig. 3) naturligviis kun saare 

 ufuldkomment begrændset. Fortil staae Atlas's brede Sidedele som en Vold ud foran den 

 (Tab. 2, Fig. 3, 1'). Blodet i det Arterienel, der forestiller Arteria vertebralis, skjønnes at 

 udgyde sig i en stor Stamme, bvis dybe Rende ligger paa Rygfladen mellem Atlas og 

 Epistropheus. Parallelt dermed løber en anden dyb Arterierende paa den forreste Flade 

 af Atlas, undertiden ved en Beenbro tildeels forvandlet til et kort Ror. 



Den af Hvirvellegemernes Rygflade og Hvirvelbuerne dannede Rygmarvshule er 

 heelt fortil næsten rund i Omkreds, G" i Gjennerasnit, men bagtil bliver den langt mere 

 bred (SV) end hoi (SVa"). Naar Forbeningen er fuldstændig, er der ingen anden Ind- 

 gang fra den til Hulerne for Arteria intervertebralis end gjennem Mellemrummene mellem 

 Buernes nederste Halvdeel (den imellem Hvirvellegemet og de øverste Tverudvæxter); men 

 meget ofte er denne Halvdeel af Buerne slet ikke eller kun tildeels forbenet, enten alene 

 paa den 3die Hvirvel eller paa den 4de, 5te og 6te, og paa de macererede Skeletter 

 kommer Rygmarvshulen derved saa at sige til at smelte sammen med de to Sidehuler og 

 de tilsvarende Buer til broformig at svæve over Rygmarvshulen , alene støttede foroven 

 ved deres Sammengroning med de for og bagved liggende Hvirvlers Buer. 



Paa Rygsiden af Halshvirvlernes Beenblok ere Tornudvæxterne af de 6 forreste 

 allerede beskrevne som en stærk Kam. Denne er stærkest fremstaaende der, hvor den 

 dannes af Epistropheus. Den' 7de Halshvirvels Tornudvæxt er altid fri og temmelig stærkt 

 fremragende. 



Forsaavidt de 5 mellemste Halshvirvlers Buer kunne adskilles fra hverandre , skjel- 

 nes allerede paa dem det tagsteeusformede Leie, hvorved den foregaaende til hver Side 

 lægger sig ud over den efterfølgende, og hvorved tillige det første Spor er givet til de 

 bageste Ledudvæxter. 



Den af Halshvirvlerne sammensalte Beenblok udgjør paa vort il^h' lange Skelet i 

 Længderetningen omtrent 13", hvoraf Atlas og Epistropheus tilsammen skjønnes at udgjøre 

 omtrent 6V2", de fire efterfølgende Hvirvler neppe 4^»", den sidste l^k". Paa det 44V2' 

 lange Skelet indtage Halshvirvlerne tilsammen kun 10". 



Af denne forreste Deel af Nordhvalens Flvirvelsoile have vi havt adskillige over- 

 complette Exemplarer til Sammenligning, og derved overbeviist os om, at om end den 



Vidensk. Selsk. Skr., 5 Række, nalnrvidensk. og malhem. Afd. 5Bd. 'Ö 



