577 



Haandroden og Underarmen snarere nd som en Deel al' denne end af liiln. Unegtelig 

 staaer den trit frem fra Dinas nederste Ende netop som olecranon staaer frem fra dens 

 øverste. For imidlertid at indlade sig paa en Tydning af denne Deel saavelsom af de 

 øvrige nlvivlsomme Haandrodsknogler, vil det være nødvendigt at see hen til deres Forhold 

 ikke blot hos flere forskjellige Nordhvalindivider, især i en spædere Alder, men ogsaa hos 

 andre Bardehvaler. 



Vor første Bemærkning maa da være den, at det Eneste, hvori alle de af os 

 undersøgte Nordhvalindividers Haandrodsknogler have stemmet overeens, hestaaer i Tilstede- 

 værelsen af 1) den Knogle, der foroven støder saavel til Radius som til Ulna, 2) den, der 

 giver Fæste for den 2den og 3die Finger og 3) den, der giver Fæste for den 4de og 5te. 

 Og dog viser sig allerede ved disse Knogler ikke blot flere ret kjendelige Forskjelligheder 

 i Størrelsesforholdene, men i et Tilfælde, nemlig paa den venstre Uaand af vort 8V2' lange 

 Nordhvalfoster, den ikke uvigtige Afvigelse, at de under Nr. 1 og 3 nævnte Knogler ikke ere 

 heelt adskilte fra hinanden. At dette kun har fundet Sted paa et umodent Foster maa bringe 

 os til at formode, at den endnu heelt bruskede Haandrod først lidt efter lidt aldeles i sine 

 enkelte Knogler, og Forskjellen i deres Størrelsesforhold godtgjør, at Afdelingen ikke altid 

 skeer ganske paa samme Maade. 



Endnu vigtigere ere imidlertid de Afvigelser, som vi have iagttaget saavel paa den 

 mod Radial- som paa den mod UInarsiden liggende Ilaandrodskuogle med Elensyn til deres 

 Forhold til de tilstødende Knogler. 



Vi have allerede i vor Afhandlings første Afsnit opstillet som Særkjende for 

 Nordhvalen i Modsætning til Kapshvalen , at dens Tommelfinger kun bestaaer af en eneste 

 Knogle, medens den hos Kapshvalen (og hos Sydhvalerne i Almindelighed) bestaaer af 3, 

 nemlig Mellemhaandsknoglen og lo Fingerled. Men ifølge vore Iagttagelser paa Fostre og 

 paa nyfødte Individer af Nordhvalen turde det være uvist, om Nordhvalen overhovedet kan 

 siges at have en Tommelfinger, saalænge dens Haandrod endnu er heelt brusket. Vist 

 er det nemlig, at saavel paa vort umodne som paa et fulbaarel Foster og hos det nyfødte 

 Individ ikke saaes eller endnu kan sees nogetsomlielst Spor til Adskillelse mellem hiin 

 nærmest Radialsiden liggende Ilaandrodskuogle og Tommelfingeren. 



Efter at have lært disse Forhold at kjende paa Haandrodens Radialside, bliver man 

 bedre istand til at bedomme de endnu mere paafaldende paa dens UInarside. 



Paa det 44V'i' lange Skelet (see Træsnittet Pag. 576) er den lille Finger i umiddelbar 

 Berørelse med Ulna, og Forholdet er altsaa det samme som mellem Tommelfingeren og Ra- 

 dins under den mindre uilviklede Tiisland, men Haandrodens Ulnarknogle er adskilt saavel fra 

 Fingeren som fra Ulna. Ganske de samme Forhold ligge endnu for os paa de bruskede Haand- 

 rødder af det nyfødte Individ og af et omtrent fuldbaaret Nordhvalfostcr, saavelsom paa den 

 ene Haandrod af det kun .S'/j' lange Foster; men paa den anden Haandrod af dette samme 



Viilerisk. Selsk. Skr., 5 Række, natiirvitlpfisk. og malhcm. AM. Ö Ud. '■> 



