11 



nedenfor flere af de yngste Sideorganer, eller man maa tage Hensyn til den allerede 

 i Urmeristemet selv forekommende Udprægning af de enkelte Celler til forskjelligt «\rbejde, 

 der ganske vist er af en finere Art, men ikke desto mindre er tydelig paavislig. Der er 

 da ingen Grund til at tilskrive de Udprægninger større Betydninger, der sigte til Anlæggelsen 

 af Sideorganer, end dem, der have Organets egen indre Bygning til Maal; det eneste 

 Hensyn, der tages bør, er, om en Udprægning til forskjelligt Arbejde finder Sted eller ikke. 

 Men i saa Tilfælde maa Topcellen og Topcellegruppen blive Vækstpunktet. De videnskabelige 

 Fremskridt i Planleanatomien og Morfologien afhænge navnlig af den skarpere Sondring 

 mellem Organerne eller mellem de dem sammensættende Dele, og det er en Fordring, som 

 bør stilles til enhver videnskabelig Undersøgelse, at uensartede Ting ikke sammenfattes 

 under samme Benævnelse. Hvad der funktionelt er forskjelligt, bør ogsaa adskilles og 

 benævnes med forskjellige og adækvate Navne, selv om de med den forskjellige Funktion 

 følgende Forskjelligheder i Form og Bygning ere mindre iøjnefaldende. Nu finder der 

 ganske vist ikke blot i urmeristemet, men langt nedenfor dette. Celledelinger Sted, ved 

 hvilke Organet faktisk tager til i Volumen, d. e. vokser; men naar undtages det egenlige Vækst- 

 punkts Celler, have disse Celledelinger alle et specielt Maal, der ikke er Væksten, men 

 den indre og ydre Udformning og Udprægning af Organet og at Vævene. Disse Celler 

 have derfor intet med det egenlige Vækstpunkt at gjøre*). 



Skulde nogen have Betænkelighed ved, at give Topcellegruppcn hos Fanerogamerne 

 Navn af Vækstpunkt, fordi vi ikke kunne skarpt omskrive den, men lades i Tvivl om, hvor- 

 vidt en paa Grænsen liggende Celle skal regnes med til den eller Ikke, da vil denne Be- 

 tænkelighed kunne opslaa hos ham ved enhver som helst anden Begrænsning, han vil for- 

 søge at give. 



Hvor løs Forbindelsen er mellem Vækstpunktet for det hele Organ og de forst 

 fremtrædende Sidedannelser, sees ogsaa af følgende. At Bladstillingen ikke er afhængig af 

 Vækstpunktets Bygning, er velhekjendt; PeïWana og il/arsiYea have tetraedrisk Topcelle, men 

 toradede Blade, Salvinia har omvendt en tvesidet kileformet Topcelle, men en treradet 

 Bladstilling. Hos flere Alger er Topcellen den enesle Celle i det hele Thallom eller Thal- 

 lomgren, der overhovedet deler sig {Coleochcete, Oedogonium, CaUthamnion , Antithamnion 



') 1 enkelte Tilfælde er del vel ikke lykkedes at paapege den specielle Betydning, som allerede de 

 første uden for Vækstpunktet (i snævrere Forstand) forekommende Celledelinger have; i andre er 

 dette derimod sket paa den smukkeste Maade. Jeg skal saaledes blot minde om Knys Under- 

 søgelser af Væksten hos Metzgeria furcata (Jahrb. f. w'iss. Botanik IV og V, cfr. ogsaa Figurerne 

 i Sachs's Lehrb. 1870, S. 116); Brauns og Pringsheims af Chara (Jahrbûclier 111 Bd., 1863; 

 Sachs 1. c. 2691, Leitgebs af Mosserne (se Botan. Ztg. 1868, S. 573), Reess's af Equisetaceerrce 

 (Pringsheims Jahrbücher, VI, 1867, S. 209), Pfeffers af Selaginella («Die Enlwickelung des Keimes 

 der Gattung Selaginella-, i Hansleins .Botanische Abhandlungen«, Bonn, 1871). Erindres kan det 

 ogsaa her, at der hos Dtricitlaria findes udviklede Trichomer ovenfor de yngste Phyllomer og 

 Kaulomer. 



2* 



