22 



Hvad den anden Rhizocarpé, Marsilia. angaar, er Forgreningen endnu ikke kjendt 

 med tilstrækkelig Nøjagtighed, og del samme gjælder Bregnerne. Det er med Hensyn 

 til disse atter Hofmeister, der har været Bannerfører for Kløvningstheorien') ; Aksel- 

 knopper mangle ifølge ham aldeles; alle Grene ere enten Adventivgrene, som opstaa neden- 

 for allerede anlagte Blade og paa Bladstilkene, eller de ere « Gabelzweige ". IM etten i us 

 imødegik Hofmeister^) og paastod, at Forgreningen foregaar ved Sideknopper, der staa i 

 bestemte Stillingsforhold til Bladene, og at der kun er det afvigende fra Blomsterplanternes 

 Forgrening, at Knoppen ikke er saa strængt bunden til Bladakselen, men kan staa snart 

 balvt, snart helt udenfor denne eller endog under Bladet paa Stilkens Ryg, eller paa dens 

 Side. Hofmeister imødegik ham^), og fremhæver, at han fremdeles maa antage, at den 

 ægte Forgrening her er en Gaffelgrening, om hvilken han udtaler sig saaledes: |1. c. 280): 

 «Abweichend von den durch Mettenius gegebenen Definitionen möchte ich Seitenknospen 

 solche nennen, welche oberhalb der Insertion des jüngsten Blattes aus der nackten Stamm- 

 spitze hervortreten, also durch Gabelung des Stammendes sich bilden, dafern sie, schwächer 

 sich entwickelnd, durch die andere Gabeltheilung des Stammendes seitwärts abgedrängt 

 werden ; Adventivknospen aber solche, welche unterhalb der Einfügung des jüngsten appen- 

 diculären Organs zum Vorschein kommen , gleichviel ob an den Aussenflächen oder im 

 Inneren von Geweben. Als Dichotomien würden dann die Fälle gleichmässiger Ausbildung 

 beider Gabelzweige zu bezeichnen sein». Beviset for en saadan «Gabelung» har han imid- 

 lertid ikke givet; S. 281 (I.e.), angiver han, at meget tidlige udviklingstrin viste ham "die 

 beiden Achsenenden als gleichgrosse, flach kegelförmige Erhebungen»; men da de vare 

 saa gamle, at enhver af dem allerede var omgivet af tre Blade, kan der ikke (hvad han 

 egenlig ogsaa selv siger sammesteds) søges det allermindste Bevis for en virkelig Kløvning 

 deri, at de ere lige store, ej heller deri, at hver af dem med Hensyn til Bladstilling 

 kunde betragtes som Hovedaxens Fortsættelse. Men naar han (S. 282) angiver, at det er 

 «für die Aechlheit der Gabeltheilung völlig beweisend», at der paa en lang nøgen Stængel- 

 spids af Ørnebregnen fandtes en Gren ligeledes uden Bladanlæg, viser det rigtignok ogsaa, 

 at han maa forstaa andet ved «Gabeltheihmg» , end jeg ved «Kløvning», og at han lader 

 det egentlige Vækstpunkt, Topcellen, ude af lielragtning i denne Sag. At hin Gren er ud- 

 sprungen fra samme Topcelle som den anden, der danner Stænglens Fortsættelse, viser 

 han ikke, og kan han vel heller ikke antage, og er den ikke det, er det efter min Opfat- 

 telse ingen Kløvningsknop, men en Sideknop*). 



Vergl. Unters., og Sachs. G. d. Wiss., V, 1857, S. 603 ff. 



Säclis. Gesellsch. d. Wissensch., VII, 1861, S. 621 og 627. 



Pringsheims Jahrb., Ill, 278—83, se ogsaa Hofmeisters Referat i Flora 1863, S. 171 af Stenzels 



Afhandl, om Bregnerne i N. A. C. C. L. 28. 



Se t.Ex. ogsaa Hansteins Indvendinger i Pringsheims Jahrb., IV, 1865, S. 242— 43. 



