33 



lige saa ubelydeligl som t. Ex. det i 12, I, afbildede Blad (m), der er reduceret til nogle 

 faa Delinger i 1ste Periblemlog paa Grunden af Blomsterstilken (m, Fig. 11, I). 



Hvad der i disse sidste Tilfælde især vil være os paafaldende, er, at hele Stoltebladet 

 staar paa Knoppen, og ikke paa dennes .Moderakse. I de foregaaende Tilfælde kunde 

 man ikke nægte, at saa vel Knop som Blad havde Fod paa Moderaksen, selv om de vare 

 stærkt «sammenvoksede»; nu er dette kun Tilfældet med Knoppen. Men er dette ikke 

 muligen et rent sekundært Forhold? Anlagdes Bladet ikke oprindelig selvstændig paa 

 Moderaxen og hævedes senere i Vejret med den sig langt mægtigere udviklende Knop? 

 Det er meget vanskeligt at levere Bevis for, at dette ikke er Tilfældet. Da de hojest 

 stillede Blomster nemlig ikke have mindste Spor til Støtteblade'), ved man jo ikke altid med 

 Sikkerhed, om den Knop, som man trætrer uden saadant Spor (som Knoppen g til højre i 

 I, 2), muligvis allerede horer til hine Knopper, eller om maaske et rudimentært Blad vilde 

 være kommet til syne paa dens nedre Side, hvis den havde faaet Lov at leve, saa den alt- 

 saa vilde være blevet lig Fig. 4 og 9. Opstod dette saa reducerede Blad imidlertid fra 

 første Færd ved Celledelinger helt eller i alt Fald for en Del paa den utvivlsomme Moderaxe, 

 maatte man ogsaa kunne træffe Udviklingstrin, der viste dette; at jeg ikke har kunnet dette, 

 er for mig en Grund til at tro, at hine Celledelinger, der ere det sidste Minde om Bladet, 

 virkelig først foregaa i Knoppens Periblem, at Bladet altsaa fra første Færd af staar paa 

 Knoppen og alene paa den; men en anden Støtte for min Antagelse har jeg deri, at jeg 

 andensteds har fundet det samme Forhold, saasom hos Kurvblomsterne, og været istand til 

 at føre Beviset for dets Tilværelse. 



Jeg kan altsaa for det første ikke billige Wretschkos Opfattelse af denne Epi- 

 blastemdannelse i Korsblomsternes Blomsterstand; Knop og Blad kunne ikke kaldes sam- 

 menvoksede, thi de have ikke existeret adskilte og selvstændige hver for sig paa Moder- 

 axen og ere saa senere blevne forenede. Naar Knoppen opstaar efter Bladet, foregaar 

 Dannelsen af den lige saa meget i Bladgrunden, som i Moderkaulomet, — ja i enkelte Til- 

 fælde, som det synes (se nedenfor: Aniorpha), udelukkende i den første; opstaar Knoppen 

 før Bladet, dannes dette enten samtidigt i Knopgrunden og Knoppens Moderkaulom eller alene i 

 hin. Snarere kunde jeg med Magnus og Koehne kalde den i Blomsterstandene iagttagne 

 Fremtræden af Knop og Blad for «Theilung» af et Epiblastem i de to Organer, skjøndt man kan 

 indvende, at saa maatte enhver Bladdannelse paa en Stængelspids kunne kaldes en uDeling» 

 af denne i Blad og ny Slængelspids. Derimod er jeg fuldstændig enig med Magnus i, at 

 Bladet og dets Akselknop ere to inderligt sammenhørende Dannelser. Dette viser sig ikke 

 blot deri, at de, som jeg nu har søgt at vise, altid og overalt ere forenede ved deres 



') Hofmeister har Ret, naar han i Allgem. Morpliologie S. 547 udtaler, at Dækbladene slet Ikke 

 anlægges her. Hvis Godron mener, at der skulde være smaa Rudimenter tilbage af dem, er 

 det urigUgt. 



Vidensk. Selsk. Sbt. 5 Række, naturvidensk. og malhem. AfJ. 10 B. I. à 



