36 



de øverste Knopper med tilhorende Del af Moderstængelen befinde sig i en lignende 

 meristematisk Tiisland som selve Stængelspidsen, og l'rokambiels Udprægning foregaar først 

 langt nedenfor denne. 



3. Compositæ. 



Skjøndt ogsaa de støttebladløse Blomsterstande i denne Familie høre med til 

 Clos's «inflorescences de partition», synes der dog at være meget ringe Sandsynlighed 

 for, at man her sknide finde Vækstpunktkløvning, og Sachs udtaler sig endog bestemt 

 mod Muligheden af dens Forekomst i denne Familie"). Naar jeg desuagtet har villet 

 undersøge flere Slægter og Arter, da er det, som ogsaa mange Steder i det Følgende, 

 i Haabet om ved en Sammenstilling af en saa stor Mængde Kjendsgjerninger som mulig 

 at komme til saa meget sikrere Slutninger med Hensyn til Forgreningsforholdene hos 

 Blomsterplanterne. Særligt maatte jeg dog her vente at træffe lignende Forhold som 

 hos Korsblomsterne, hvad angaar Forholdet mellem Knop og Støtteblad, da Koehnes Af- 

 handling "Über Dliithenenlwicklung bei den Composilen» gav flere Antydninger heraf. 



Mine Iagttagelser ere følgende. 



Doronicmn macropliyllum horer til de Arier, der have et aldeles glat, naar Blomster- 

 dannelsen er begyndt, kuppelformet (1,15), Kurvleje, paa hvilket Blomsterknopperne udvikles 

 uden mindste ydre Spor til Støtteblade. Den histologiske Udviklingshistorie viser heller intet 

 saadant, og i intet Tilfælde har jeg set en eneste Tangential-Deling i Periblemet ved eller paa 

 Knoppens Grund, der kunde tydes som en begyndende eller rudimentær liladdannelse. Støtte- 

 bladene ere lige saa komplet forsvundne som hos de øverste Blomster i Crucifer-Blomsler- 

 standen. Af Periblemlag findes i det ældre Kurvleje et skarpt og et mindre skarpt udpræget 

 (I, 15); nedenfor dem kommer et uordenligt Meristem med Celledehnger i alle Retninger, 

 i hvilket der snart optræder luftfyldte Celle-Mellemrum. En skarp Grænse mellem Periblem 

 og Pierom existerer allsaa ikke paa delte Kurvlejets Udviklingstrin. 



Blomsterknopperne anlægges ved alsidige Celledelinger under 1ste Periblemlag, for- 

 trinsvis i det 2det mindre bestemt udprægede, og hint forbliver som et kontinuerligt Lag, 

 i hvilket kun radiale Celledelinger fremtræde, en rum Tid, lige til Kronbladdannelsen be- 

 gynder. Da bemærkes tangentiale Celledelinger i 1ste Periblemlag, og Kontinuiteten af dette 

 ophører (I, 19). Uvis man heraf tør drage nogen Slutning med Hensyn til den morfologiske 

 Værdi af den ringförmige Iland af den Skaal, der hæver sig paa Knoppen, og som senere 

 udvikler Kronen af sig, maa det være, at den er en Phyllomdannelse; thi ved at 1ste Peri- 



') Lelirb., 2det Opl., S. 152: .gerade hier giebt sicli der Mullerspross als das selbständige Ceutrum 

 aller Neubildungcu zu erkennen-. 



