39 



Wydler'), der omtnler det hos AcJnUea-S\x'^ten, hos hvilken det ogsaa træder tydeligt 

 frem. Ligeledes omtales det af Koehne-). Den sidste giver en meget rigtig Fremstilling 

 af Udviklingsforholdet mellem Blomsterknop og St«tteblad hos de forskjellige Slægter, — 

 StRtteblade anlagte før Blomsterne hos Rudbeckia laciniata, — samtidigt med dem hos 

 Anthémis nobilis o. fl., og endelig anføres Callistephus chinensis særligt, «well hier das 

 Tragblatt scheinbar mit grösster Deutlichkeit erst aus dem zugehörigen Achselsprosse 

 hervorwächst, statt vor ihm zu enstehen». Saadanne tilsyneladende «Zweitheilungen eines 

 Höckers» mener han maa forklares ved, at de Cellemasser, i hvilke de to Organer skulle an- 

 lægges, smelte saa nøje sammen med hinanden, at de tilsyneladende danne en eneste 

 Cellemasse; naar Organerne da senere frigjore deres Spidser, ser det ud som en «Deling». 



Jeg maa, ifølge det Sete, foretrække en lidt forskjellig Forklaring; naar de 

 første Celledelinger til et Blad vise sig paa et Organ, der efter sin hele Bygning er en 

 udpræget Knop, opstaar Bladet paa denne, og man kan ikke sige, at Blad og Knop opstaa 

 af en prægløs Vorte. — Selv de senere Stadier i en Blomsts Udvikling hos Anthémis 

 ville i Regelen ogsaa tillade os al finde alle de Celler, af hvilke Støtte-Bladet dannes, og 

 disse ligge da alle i det Isle Periblemlag; man betragte t. Ex. Pig. 10, II. 



Den fremspringende Valk, c, Fig. 5, var paa dette Præparat dannet ved et Par 

 Celledelinger i 1ste Periblemlag. Jeg opfatter den som det eneste Spor af Bægeret. 



Rudbechia laciniata anføres af Koehne som den Art, hos hvilken han tydeligst 

 har kunnet se Stoltebladene opstaa og allerede have en vis Størrelse, før end Blomsterne 

 udvikles i deres Aksler, skilte fra dem ved et lille Mellemrum'''). Jeg har fundet dette be- 

 kræftet hos denne og andre Arter af samme Slægt. 



Kurvlejets Bygning stemmer med Aenhoi Anthémis. For Blomsterdannelsen begynder, 

 har det et tydeligt udpræget Vækstpunkt (II, 3 og I, 20); der er 3 — 4 Periblemlag, der 

 dog ikke altid ere saa skarpt adskilte, som sædvanligt, og under dem et regelmæssigt 

 Pierom med en tydelig paavislig Initialgruppe (1,20); en bred og flad Stængelspids kan 

 altsaa have et ligesaa bestemt udpræget Vækstpunkt, som den høje kegleformede hos 

 Sisymbrium^). Hos Rudbeckia- kviivne. vedligeholder Kurvlejet maaske noget længere end 

 sædvanligt sin regelmæssige Udprægning. 



I Fig. 16, I, findes et Parti af en Kurv hos Rudbeckia Neumanni, som viser den 

 stedfindende Udvikling af Blade og Knopper. Det er altid lykkedes mig ved at gjennemgaa 



') Flora 18G0, S. 532. =) Cfr. I.e. S. 15-lS, navnlig S. 17. ') L. e. S. 16. 



*) Stængelspidser med indtil 5 Periblemlag \il man se t. Ex. hos Solidago longifolia; med 3 — 4 Peri- 

 blemlag og med skarpt udpræget Pierom i det endnu ikke færdigtlormede Kurvleje hos Gaillardia 

 lanceolata, hvorimod det færdig dannede kun har et skarpt afsat Periblemlag. Ligeledes er der liere 

 Periblemlag hos Cirsium glabro-monspesulanum. En for et Kurvleje usædvanlig hoj Kegleform har 

 jeg set hos Ptarmica. 



