79 



Den foregaar paa selv samme Maade som hos Hijdrocharis ved Ophør af Tver- 

 delinger i Vækstpunktets Midte, og livligere Fortsættelse af dem til Siderne for dette, og 

 herved fremkomme netop lignende Tverrækker af Celler som hos hine. I Fig. 4 vil man 

 se en endnu ganske udelt Stængelspids, med et Blad, /, i hvis Aksel der ikke er Spor til 

 Knop. Der er 4 Pleromrækker indenfor det ene Periblemlag, som til venstre grundlægger 

 Bladet. 



I Pig. 3, vil man se en Knop, som synes at være i begyndende Kløvning. Byg- 

 ningen er omtrent sorn i Fig. 4; der er ogsaa her 4 Pleromrækker og 1 Periblemlag, men 

 den øvre Del af Stænglen er bleven bredere, og lige under 1ste Periblemlag have allerede 

 lodrette Celledelinger fundet Sted. Partiet øverst til venstre, der dannes af fire Celler, var 

 dog ikke ganske lydeligt og er derfor maaske ikke ganske korrekt. 



I Fig. 2 er Kløvningen imidlertid fremmeligere; ved m sees den dannede Tverrække, 

 og til højre og venstre ligge de to nye Vækstpunkter (P — P). Stænglen har sine 4 Plerom- 

 rækker som sædvanligt, og der er I Periblemlag. 



Endelig viser Fig. 1 den fuldbyrdede Kløvning, ved hvilken de to nye Vækstpunkter 

 have frembragt to nye Knopper, to Tvillingknopper, hvis Moder dør ved deres Fødsel. De 

 fire Pleromrækker i den gamle Stængel dele sig paa den smukkeste Maade, — lo boje til 

 højre, to til venstre. De to Knopper have hver 1 Dermatogenlag, 1 Periblemlag, I kappe- 

 formigl Pieromlag, som man derfor ogsaa kunde kalde Periblemlag, og endelig i Midten en 

 Plerorarække, der er den umiddelbare Fortsættelse af en af de to inderste Pleromrækker i 

 Moderkaulomet. 



Delingen er saaledes foregaaet saa smukt og saa lige gjennem Stænglens Midte, 

 som vel muligt. Ikke desto mindre vil man se, at de to Knopper ikke ere ganske ens, thi 

 den ene har allerede et Bladanlæg, ved/, hvad den anden ikke har. 



Vi føres her til en kort Betragtning af Bladdannelsen. Hos begge de nævnte 

 Planter er det det Iste Periblemlag, fra hvilket den Celledannelse udgaar, der gjør Begyndelsen 

 til Bladet. Men medens denne er temmelig uordenlig hos Hydrocfiaris , og ikke synes at 

 foregaa efter nogen bestemt Plan (Fig. 8 — 10, /— /), udmærker den sig hos Vallisneria ved 

 en høj Grad af Regelmæssighed. En Celle i Isle Periblemlag (eller rettere en halvmaane- 

 formig Ring af Celler i dette Lag) deler sig ved en tangential Væg, og driver Dermatogenet i 

 Vejret, og denne Tangential-Væg ligger lidt indenfor det Plan, som Inderfladen af det ikke ud- 

 bulede Dermatogen danner; maaske endnu en Periblemcelle i enkelte Tilfælde tverdeler sig, hvad 

 Blad/, Fig. 1, synes at antyde. Den indre af de to nydannede Celler deles, som det synes, 

 snart ved radiale (og tangentiale) Vægge i nye Celler, medens den yderste først deler sig 

 ved en tangenlial-Væg; den inderste af de derved dannede deler sig ved radial Væg (/', 

 Fig. 1) eller skævt (/, Fig. 3), og den yderste atter ved tangential Væg, og dette fortsættes. 



