89 



den hele Stængel, paa hvilken de sidde, som et Sympodium; efter Nogle ere de derimod 

 Akselknopper, som ere forskudte fra et neden for staaende Blads Aksel, og efter Andre, 

 som Clos, dannede ved Kløvning (Se hosslaaende Oversigt). 



I. Blomsterstandene ere de til Siden trængte successive Hovedaxer i et Sympodium. 

 St. Hilaire, Leçons de bot., S. 249— 50. 

 Wydler, Flora, 1851, S. 387; 1857, S. 1 ; 18G0, S. 629. 

 Hofmeister, Handbuch, I, S. 431. 



II. Blomsterstanden er en Gren fra en neden for staaende Bladaksel. 

 Payer, 1842, Comptes rendus, XV, S. 147—148. 

 Hochstetter, Flora, 1850, S. 182. 



III. Blomsterstanden er en Gren, der er dannet ved Klovning. 

 Glos, Bull. Soc. bot. Fr. VIII. ISGl. 



Hvor meget der nu end kan tale for at tyde Forgreningen som en Sympodie- 

 dannelse, taler udviklingshistorien ganske vist imod det. 



Jeg har undersøgt Vincetoxicum nigrum og forskjellige Äsclepias- kT\.ev\ de stemme 

 fuldkomment overens og behandles derfor her under Et. (Fig. I — 15, VII). 



Forholdet er klarest, naar den første Blomsterstand danner sig, fordi der siden er 

 en saadan .Mængde af Blomsterknopper og unge Blade, at det er meget vanskeligt især paa 

 fine Snit at udunde, hvor Stængelspidsen er. 



Den rent vegetative Stængelspids er meget flad kuppelformet (Fig. 1 og 2, VII), og 

 selv senere, naar Blomsterstandsdannelsen er begyndt, er den kun lidet hvælvet (Fig. 5—6, 

 8, 11 — 14). Den har to til tre Periblemlag (Fig. 13), neden for hvilke der kommer et stort 

 uordnet Meristem, som først længere nede gaar over i ordnede Pleromrækfcer; ogsaa her 

 have vi som hos Ampelideerne et ejendommeligt Knudevæv (n, Fig. 14 og 13) tvers gjennem 

 Stænglen mellem Bladgrundene, der afbryder Stængelstykkernes Pleromrækker (i, Fig. 13). 



Betragtet ovenfra er Stængelspidsen noget rektangulær-oval af Form (Fig. 2), idet 

 den altid er mest langstrakt efter den Retning, i hvilken det næste Bladpar anlægges. 



I de rent vegetative Bludes Aksler blive ingen Knopper synlige (se Fig. I og 2), før 

 Bladene allerede have naaet en nogenlunde betydelig Størrelse. 



Fig. 3, VII, viser os en anden Stængelspids, paa hvilken en Nydannelse, g, er kommen 

 til Syne, der er noget mindre end den tilbageblevne Del af Slængelspidsen, P. Denne Nydan- 

 nelse er Anlæget til en Blomsterstand, der senere vil findes staaende mellem .Grtindene af 

 Bladene a — a, men nærmest ved det til højre staaende Blad, over hvis Aksel den tildels 

 rager lidt ind. Den er aabenbart den yngste og højest stillede Nydannelse paa Axen. 

 Akselknopper findes endnu ikke ved Bladene a—a. 



Fig. 4 viser et lidt mere udviklet Stadium. For det Første er der paa Stængel- 

 spidsen, altsaa oven for g., fremkommet Anlæg til to nye Blade, a' — <z^, der ikke ere 



Vidensli. Selsk. Skr., 5 Bække, nalurvideiisk. og matheni. Afd. 10 B. I. 12 



